56 



3. Danmarks Vedplanter og Halv-Vedplanter 



Den er fundet et Par Steder i Danmark. — Alnus rugosa Spreng, fra N. Am., 

 er fundet f. Ex. i Jonstrup Vang og ved Silkeborg. 



Andre fremmede, i nyere Tid indførte Arter, saasom Alnus cordata Desf., 

 omtales af O.G.Petersen 1908: 294—99, 1916: 107 — 110. 



Lit.: Gunnar Andersson, Bot. Not. 1893. Bornebusch 1914. Hauch & 

 Oppermann: 359. Joh. Lange 1886 : 106; 1892: 88. O.G.Petersen 1908: 

 294; 1916: 110. G.V.Prytz i Salmonsens Lexikon. Schneider 1. 



Birkene, Dunbirk (Betida pubescens Ehrh. , Syn. B. odorata 

 Bechst, B. alba Roth) og Vortebirk (B. verrucosa Ehrh., B. pendula 

 Roth). 



Birkene er haardføre Træer, der let vandrer ved Vinden formedelst 

 de vingede Frugter. De indvandrede ogsaa meget tidligt i Danmark 

 fra Syd. Levninger af dem, vist alene Dunbirk, findes allerede i de 

 første træførende Lag efter Polarplanternes Periode (baade i Allerød- 

 tiden og den senere Aspe-Birketid). Før de træformede Birke var alle- 

 rede den buskformede Dværgbirk (B. nana) indvandret, som nu helt 

 er uddød hos os. 



Af Birk har vi de to nævnte Arter, Dun birken og Vortebirken, 

 der staar hinanden meget nær og af Linné opstilledes som to Variete- 

 ter af samme Art, Hvidbirken (B. alba). De er ogsaa forbundne ved 

 mange Mellemformer, som i alt Fald til Dels antages opstaaede ved 

 Krydsning af de to Yderformer og næsten danner en jævn Række 

 mellem disse (se Morgenthaier 1915). Karaktererne kan være over- 

 ordentlig blandede, og Birkenes Systematik er derfor meget vanskelig. 

 I Literaturen bliver Hovedformerne heller ikke altid holdt ude fra 

 hinanden. De afviger fra hverandre ved Bladform, Frugtform, Vækst- 

 maade m. m., hvilket udførlig omtales og afbildes af Helms. Ogsaa 

 med andre Arter, saasom Dværgbirk, danner de Krydsningsformer. 



Dunbirk, som ogsaa kaldes Hvidbirk (i Norge Fjældbirk, i Sve- 

 rige Glasbjörk), B. pubescens Ehrh. (B. odorata Bechst.) var, saa vidt 

 vi ved, den, der indvandrede først 1 , og den er ogsaa den Art, som 

 gaar længst mod Nord og højest op paa Bjærgene. Den er aabenbart 

 mere frosthaard end Vortebirk. I Norge er den almindelig gennem 

 hele Landet op til Finmarken og i Trægrænsen, Karaktertræ for 

 Birkebæltet, oven over Naaletræsbæltet. Paa Island er Dunbirken 

 efter C. V. Prytz, næsten eneherskende i Skovene overfor de Mellem- 

 former mellem den og Dværgbirken, som han iagttog. Saadanne Mellem- 

 former gaar under Navn af B. intermedia og B. alpestris. B. intermedia 

 har ikke spiredygtige Frø, og menes ogsaa at kunne opstaa af B. verru- 

 cosa og B. nana (Örtenblad). 



1 Vaupell 1863: 35. 



