3. 



Danmarks Vedplanter og Halv-Vedplanter 



09 



Rødgran (Picea abies (L.) Karsten; P. excelsa Lk.). 



Rødgranens Udbredelse i Europa ses af Fig. 42. Den er et nord- 

 østligt Træ, som fra Asien strækker sig gennem Nord-Rusland ind i 

 Sverige og de østlige Dele af Norge. Gennem Fjeldpasserne er den 

 trængt frem til adskillige af Dalforene vesten- og nordenfjælds, i 

 Trondhjems Stift lige til Kysten; det nordligste Voksested er ved 

 69° NBr. I det sj^dvestlige Hjørne af Sverige findes den ikke vild. 

 Danmark og store Dele af Nordtyskland, navnlig det nordvestlige, 

 ligger uden for dens Omraade. Fra Danzig gaar dens Vestgrænse 

 først mod Sydøst, derpaa mod Sydvest og Vest, men der findes nord 

 for denne Linie to øformede Om- 

 raader, hvor den er vildtvoksende, 

 det største i det Hanno veranske. 



Det er et meget drøftet Spørgs- 

 maal, hvad Aarsagerne er til den- 

 ne Udbredelse; forskellige Fak- 

 torer spiller aabenbart en Rolle, 

 dels historiske, dels klimatiske og 

 Jordbundsforhold, men hvilke er 

 de vigtigste? 



Om Rødgranens Historie er 



det Sikkert faStslaaet , at den er Fig. 42. Rødgranens naturlige Forekomst i Europa. 



det sidste skovdannende Træ, der a ^SÄ^"" 



indvandrede paa den skandinavi- 

 ske Halvø efter Istiden; den kom fra Øst, fra Finland, enten nord 

 om den botniske Bugt eller over den eller ad begge Veje; den har 

 her mødt Skovfyrren, Birken og Egen og har vist i stor Udstrækning 

 trængt dem tilbage. Den er naaet ned til det sydlige Blekinge, hvor 

 den har truffet en jevnbyrdig Rival, der kom fra SV., Bøgen, med 

 hvem den kæmper om Pladsen, og som den i alt Fald paa sine Ste- 

 der, f. Ex. i Sma aland (efter Hesselman og Schotte) fortrænger. 

 I det hele er Kampen vel at kalde staaende. Den er ikke naaet S. f. 

 56° NBr. Til Danmark kom den næppe efter Istiden. 



At P. E. Müller har Ret i sin Formodning, at Heder og Moser 

 har hindret dens Indvandring til Danmark fra Syd, bestrides af D eng- 

 ler (1912). Denne har en noget afvigende Mening, idet han hævder, 

 at dens Vestgrænse i alt væsentligt er en klimatisk Grænse. Han 

 henviser til, at Rødgranen, i Følge Webers Undersøgelser, efter Is- 

 tiden indvandrede til Nordtyskland før Bøgen; allerede i Egetiden 

 fandtes den i det Hanno veranske, medens Bøgen først indfandt sig ved 

 denne Periodes Afslutning. Granen var oprindelig meget videre ud- 

 bredt i Nordvesttyskland end nu. hvor den kun findes vild paa det paa 



