68 



3. Danmarks Vedplanter og Halv-Vedplanter 



man 1907, I. Helms 1914, 1908, 1909. Hesselman & Schotte 1906. 

 Holmboe 1903. Hultmark 1908. L. Klein 1908. K. Lunddahl, T. f. Skbr. 12. 

 Joh. Lange, 1886: 99; 1892: 87. P. E. Müller T. f. Skbr. 5, 8. P. E. Mül- 

 ler, K. Rørdam, J. Helms og E. Wøldike 1910. P. E. Müller og J. Helms 

 1913. A. Oppermann 1905, 1895. Oppermann og Prytz 1892. OGP. 1908: 

 230; 1916: 13. Schröter 1908; 1898. Sernander 1892. Sylvén 1908, 

 1909, 1910. G.A.Weber 1897; 1902; 1905. Wittrock 1914. Mere Literatur 



anføres af Hauch Sc Oppermann, 

 Helms, O. G. Petersen o. a., og fin- 

 des f. Ex. i Skogsvårdsforeningen 

 Tidskr. og i Meddelanden från Sta- 

 tens Skogs-Forsöksanstalt. 



Hvidgran (Picea canadensis 

 Sarg., P. alba Lk.). 



Hvidgran har hjemme i det øst- 

 lige Nord-Amerika og indførtes til 

 Danmark 1790. Den er meget 

 mere haardfør og nøjsom end Rød- 

 gran og taaler Blæst meget bedre. 

 Derfor plantes den meget især i Vest- 

 jylland som Lætræ og paa Diger, lige- 

 som Bjærgfyr. Der findes ogsaa en- 

 kelte Steder i Klitegnene rene Sam- 

 lag af den, f. Ex. i Vester-Thorup 

 Plantage, Nystrup Plantage. Som 

 Skovtræ vil den ikke kunne faa nogen 

 r . .„ c , , . , . v Betydning, fordi den i Henseende til 



Fig. 49. Rødgran med meget regelmæssig Form • J cm th 



Charlottenlund. 30. April 3912. (E. w.) Størrelse og Stammens Form , dog 



næppe i Veddets Værdi staar tilbage 

 for baade Rødgran og Ædelgran. Der forekommer dog af og til Exemplarer, 

 som har hurtigere Vækst og bliver større end andre 1 , og paa Wedellsborg 

 mener Skovrider V. Larsen , at de der har en egen Afart med disse Egenskaber. 



Ogsaa en Del andre Picea- Arter er indført. Særlig bør nævnes Sitka- 

 gran ell. Tidselgran (Picea sitchensis (Bong.) Trautv. et Mey.) fra Øst-Sibi- 

 rien og NV. -Amerika. I Husby Plantage ved Vesterhavet kan den danne 

 70 cm lange Aarsskud. Synes lovende som Skovtræ og Lætræ. Sort gran 

 (P. mariana Britt., P. nigra Lk.) fra Østl. N.-Am. trives næppe saa godt. 



Lit.: Hesselman 1907a: 68; 1908: 1%. Hesselman & Schotte 1906: 1. 

 H. & O. 450—56, 518. A. Oppermann 1898: 302. OGP. 1908: 239 ff., 

 1916: 16. G.V.Prytz i Salmonsens Lexikon. Om andre Arter se OGP. 08, 

 240—243 og 1916: 12 — 19. 



Ædelgran (Abies alba Mill., A. pectinata DC). 



Ædelgranen har hjemme i Mellem- og Sydeuropa (Polargrænse i 

 Mellemtyskland), hvor den især paa Bjærgene danner store og state- 

 lige Skove. P. E. Müller har her studeret dens Forekomst og Kampe 



1 T. f. Skovv. 13 A: 57. 



