3. Danmarks Vedplanter og Halv-Vedplanter 



69 



med Rødgran og Bøg (1871). 1 Danmark indførtes den samtidig med 

 Rødgran 1764 af v. Langen, og allerede omkring 1800 fandtes den 

 dyrket mange Steder selv i Hedeplantager (H. & O. : 457). Hvor godt den 

 kan trives hos os, viser f. Ex. de prægtige Træer, der staar ved Klam- 

 penborg, og som er plantede af v. Langen, og de statelige Skove paa 

 Bornholm. Den har utvivlsomt en Fremtid for sig som Skovtræ, end- 



Fig. 50. „Skonnertgran" i Østre Indlæg, Almindingen, Bornholm 1898. (E. W.) 



ogsaa i Hedekulturer som Afløser af Bjærgfyr og Rødgran (efter H. & 

 O.: 461). Den skal i sin Hjemstavn, omend sjælden, kunne blive 

 50 — 60—70 m høj med 8 m Omfang. I Dyrehaven har den ved 125 

 Aars Alder naaet en Højde af 41,4 m med o. 3,8 m Omfang. Yed 

 Holsteinborg findes to Træer, plantede 1812 Side om Side; i 1912 

 havde den tykkeste et Omfang af 3,45 m (Fig. 51). Ved Flensborg 

 findes Træer med Omfang indtil 4,42 m og omtr. 35 m Højde (Hee- 

 ring). Ædelgranen naaer ogsaa en høj Alder, formentlig hen ved 800 

 Aar; ved Svenstrup skal findes Rester af et Træ, som Biskop Svane 

 plantede 1660. 



Den blomstrer i fri Stand omtr. 30 Aar gammel, i sluttet senere 

 og med 3—5 Aars Mellemrum. Koglerne modnes i Blomstringsaaret 

 (Sept., Oktob.). Selvsaaning finder Sted mange Steder. 



Der findes forskellige Vækstformer (Hængegran, Slangegran, mono- 

 caulis (d. e. ugrenet) , Pyramidegran) og Smaa-Arter eller Varieteter. 



