3. Danmarks Vedplanter og Halv-Vedplanter 



71 



Kort (Fig-. 52) viser, at den efter Hemberg har en »Degenerations- 

 zone« i det sydlige og vestlige Sverige. 



Paa Vestsiden af den skandinaviske Halvø gaar den længere mod 

 Nord end Rødgranen; den danner Skov saa langt nord paa som ved 

 70° 20' NB. (Porsanger Fjord), men i Lapland gaar den ikke saa højt 

 som Granen. Efter Holmboe er den i stor Udstrækning forsvunden 

 fra det norske Øbælte. Den er ogsaa forsvunden fra Syd-Sverige (se 

 Hem b er g 1904). Fra Syd- 

 sverige gaar dens Vest- 

 grænse over Rostock omtrent 

 lige Syd paa (den findes vild 

 i Mecklenburg) til Bayern. 

 Den indtager saaledes et 

 stort sammenhængende øst- 

 ligt Omraade i Tyskland 

 med nogle isolerede Øer mod 

 Vest, antagelig Relikter fra 

 den store Fyrreperiode, som 

 Kaarene har tilladt at leve ; 

 de er navnlig knyttede til 

 Moser og anden Bund, som 

 Bøgen ikke ynder. Det sy- 

 nes at være det tørre og kø- 

 ligere Fastlandsklima, som 

 den foretrækker ; det varmere 

 og fugtigere Klima mod Vest, 

 hvor Lyngen optræder, vel 

 især de milde Vintre, pas- 

 ser den ikke godt. Den taa- 

 ler ikke saa stor Luftfugtighed som Rødgran; dens Levealder bliver 

 under saadanne Forhold kortere, og den lider mere af Snyltesvampe 

 (Lophodermium). Metzger mener, at den dog i Danmark kan blive 

 et smukt Skovtræ. 



Skovfyrren har jo imidlertid været vildt voksende i Danmark; for 

 det første har den levet her i en Mellem-Istid, er forsvundet igen og 

 indvandret paa ny, fra Syd, efter den sidste Istid. Det er almindelig 

 kendt, at Steenstrup (1841) paaviste, at den var det første, egentlig 

 Storskov dannende Træ, at den indvandrede tidligere end Egen; der 

 har været en »Fyrretid«, et Tidsrum da den fandtes over hele Landet. 

 Dette var i Ancylustiden, da Østersøen var et stort Ferskvands-Indhav, 

 hvori levede bl. a. Ferskvandssneglen Ancylus\ da var Klimaet koldt 

 og tørt, men det efterfulgtes af den varmere og fugtigere Egetid, da 



Fig 52. Skovfyrrens Sydgrænser i Sverige. I det med I 

 betegnede (hvide) Omraade (Sjælland, Sydvestl. Sverige) 

 findes den nu ikke vild; den forsvandt fra dette Bælte i 

 forhistorisk Tid. I det skraastribede Omraade (II — II) 

 findes kun svagelige „degenererede" Skove; forst i det 

 krydsstribede III lever normale Skove af Fyr. 

 Efter E. Hemberg, 1904. 



