74 



3. Danmarks Vedplanter og Halv-Vedplanter 



Andre Forskelligheder skyldes Forhold, hvis Natur endnu ikke 

 er udredet; de er formodentlig dels geografiske dels mere lokale og 

 sandsynligvis arvelige. Allerede i 1842 gjorde Japetus Steens trup 

 opmærksom paa Forskellen mellem Mosefyrren, som han fandt lig den 

 nordiske (hvilken han havde lært at kende under et Ophold i Norge i 

 1839) og den her i Landet dyrkede, som formodentlig er af tysk Op- 

 rindelse, og han spørger ligefrem (S. 88): er der to Former? Ogsaa i 

 Koglernes og Kogleskællenes Former fandt han Forskelligheder. Helms 

 har (1902) fyldigt behandlet Spørgsmaalet om saadanne Raceforskellig- 

 heder. Han omtaler bredkronede og smalkronede og giver Fotogra- 

 fier af dem. 



De svenske Botanikere og Forstmænd har i høj Grad syslet med 

 de der forekommende formentlige Eaceforskelligheder, der angaar saa 

 at sige alle Forhold (Kronformer, Naaleformer, Antal af Harpiksgange, 

 Naalenes Levetid, Koglernes Former og Farver, Kogleskællenes For- 

 mer, Frøets Farver, Frødannelsens Rigelighed, Væksthastighed, Bark- 

 farve m. m. (se Hesselman, Nordwall, Örtenblad, Schotte 

 o. a.) Særlig Omtale skænkes Laplandsfyrren (P. silvestris f. lap- 

 ponica). Schotte udtaler, at Fyrren er meget finere tilpasset til de 

 forskellige Landomraader, end man tidligere havde Formodning om 1 . 

 Alt dette kan ikke blive nærmere omtalt her, især da man vel ikke 

 har afgjort, hvor arvelige Forskellighederne er (Klimaformer, Smaa- 

 Arter eller andet). 



Der kendes naturligvis ogsaa Vækstformer som Slange-Fyr, Sørge- 

 Fyr, Søjle- Fyr, forkrøblede Former osv. Ogsaa Mellemformer mellem 

 Skovfyr og Bjærgfyr kendes (OGP. i T. f. Skv. 15 B). 



Lit.: Dengier 1904. H. & O. : 494. J. Helms 1902. Hemberg 1904. 

 Hesselman 1906: 208; 1907 a: 77; 1910: 25. Kihlman 1889—90. Ernst 

 Krause 1889, 1891. Joh. Lange 1886: 101; 92: 88. Mentz 1911. P. 

 E. Müller, 1916. Nordwall 1902. Plesner i H. T. 1896: 213. OGP. 

 08: 204 ff. ; 16: 48. CV. Prytz i Salmonsens Lexikon. Renwall. G. 

 Schotte, 1905. K. J. V. Steenstrup, 1896 i T. f. Skv. 8 A; B. T. 21 : 272. 

 Warming 1904: 49. 



Af de andre Arter Fyr maa først og fremmest nævnes Bjærg- 

 fyrren (Pinns montana Mill). 



Bjærgfyrren vokser vild i Mellem- og Sydeuropas Bjærge fra Pyre- 

 næerne til Karpatherne, ogsaa i betydelige Højder, men mangler alle- 

 rede i Nordtyskland, skønt den trives fortrinlig her; formodentlig har 

 den ikke kunnet indvandre hertil, fordi andre Arter har holdt den 

 ude. P. E. Müller har givet fortræffelige Skildringer af den og frem- 



1 Ref. i Bot. Cbh 107: 342, hvor en Mængde Typer omtales. Om Skotsk Fyr 

 se P. E. Müller 1916. 



