118 



3. Danmarks Vedplanter og Halv-Vedplanter 



Gyvel (Sarothamnus scoparius) kunde maaske anføres her, fordi den 

 bliver saa høj og kraftig og faar saa tykke Stængler, men den er dog vel 

 snarest at betragte som Halvbusk og omtales derfor nærmere under disse. 



Indførte og forvildede Højbuske og middelhøje Buske. 



I det foregaaende er i Tilslutning til deres Slægtninge nævnt nogle for- 

 vildede Arter (Druehyld, Snebær); de øvrige anføres for sig i det følgende, 

 nemlig Berberis, Spiræa, Bukketorn, Syringa, Liguster, Tornblad. 



Berberis {Berberis vulgaris L.). 



Berberis findes hist og her i Skove og Hegn, men ret sjælden, f. Ex. 

 Møens Klinteskov. Lange ansaa den for vild ; men dette synes ikke at 

 være Tilfældet; den er utvivlsomt forvildet fra Haver, hvor den ofte plantes. 

 I Følge nyere Lovgivning skal den udryddes for ikke at sprede Bustsvamp 

 til Kornmarkerne (jvfr. en fortræffelig Afhandling af Jens Lind). 



I Norge vokser den op til Trondhjem „paa Steder, hvor der har været 

 Klostre, fra hvis Haver den vist har spredt sig", i Sverige fra Skaane til 

 Norrland, vistnok heller ikke oprindelig vild. 



Den er 1 — 2 m høj; ogsaa efter Blomquist og Lindman en ægte 

 Busk med Grene udgaaende uordentlig fra Jorden (fra „et vedrhizom" af 

 forskellig Form). Den blomstrer i Maj- Juni. 



Andre Arter kan ogsaa trives hos os, f. Ex. Berberis serotina, der vist- 

 nok danner Bodskud, og B. glauca, der har Underjords-Udløbere. 



Lit.: Blomquist: 56. Lindman 1914: 266. J. Lind 1915. OGP. 1908: 

 333; 1916: 152. 



Den „falske Jasmin" (Philadelphias coronarius L.) bør vel ogsaa 

 nævnes, da den kan findes i levende Hegn, men maaske altid er plantet her. 



Spiræa. 



Af Slægten Spiræa dyrkes en hel Del Arter almindelig i Haver; nogle 

 findes hist og her forvildede. De er middelhøje Buske paa højst 1,5—2 m 

 Højde. Hyppigst er vel Sp. salicifolia L., en sibirisk Art, der flere Steder 

 findes i Krat og Hegn, især paa vaad og tørveholdig Bund. 1 nordsjæl- 

 landske Birkemoser kan den findes dækkende Bunden og er her næsten 

 bleven en Karakterbusk. 



Sp. opulifolia L. findes undertiden i Markhegn. Sp. tomentosa fra N.- 

 Amerika; et Par Steder paa Sjælland. Sp. hypericifolia L. Skrænter ved 

 Furesøen. Sp. latifolia (Ait.) Borkh. fra N-Amerika. 



Lit.: H. & O.: 587. OGP. 08: 353; 16: 192. 



Til De Ærteblomstredes Familie hører 

 Tornblad (Vlex europœus L.). Svensk: Ärttörne. 



Tornblad er vild i det vestlige Mellemeuropas Hedeegne. Her i Dan- 

 mark er den vist ikke oprindelig vild, om den end er funden mange Steder 

 navnlig i de sydligere Egne fra Bornholm over Møen, Falster og Lolland til 

 Fyn, men især i Jyllands sandede Egne, og paa sine Steder i Mængde, f. Ex. 

 Nørreskoven ved Silkeborg, Benzon i Djursland 1 , Hjerting. Ogsaa findes den 



1 E. Svendsen i Hedeselskabets Tidsskr. 190J. 



