3. Danmarks Vedplanter og Halv-Vedplanter H9 



mange Steder i den nu tyske Del af Halvøen. Mange Steder vides den at 

 være saaet, og den formerer sig derefter stærkt ved Selvsæd, f. Ex. paa de 

 nordfrisiske Øer, hvis Klima synes at passe fortrinlig for den. I Norge og 

 Sverige er den kun forvildet. Grunden til, at den udsaaes, er oftest, at den 

 skal tjene dels til Foder og dels til Skjul for Vildtet. 



Den er en 0,5 — 1,5 m høj Busk, som Lindman regner til de „storväxta 

 buskträd". Den er meget stærkt grenet og tornet. Som Gyvelen er den 

 grøn om Vinteren, skønt næsten at kalde bladløs, fordi Stænglerne holder 

 sig grønne. Frosthaard er den ikke hos os; ofte fryser den bort næsten til 

 Grunden. Den blomstrer oftest i Maj-Juni. 



Lit.: Lindman 1914: 240. OGP. 1908: 363; 1916: 308. 



Bukketorn (Lydum halimifolium Mill., L. vulgare Dun.) har hjemme i 

 Middelhavslandene og indførtes i Brandenburg i det 18. Aarhundrede (Bolle). 

 Den plantes almindelig hos os i levende Hegn, paa Stengærder, ogsaa i 

 Klitter, f. Ex. paa Fanø, og er derfra undertiden forvildet, f. Ex. paa Strand- 

 volde 1 . Hornemann nævner den ikke. 



Den er en middelstor Busk med lange, bueformede og overhængende, 

 tornede Grene, som undertiden kan blive meget lange, saa at den kan for- 

 tjene Navnet „Halvlian" ; det angives endog i tysk Literatur, at den „ofte 

 omspinder Trætoppene". 



Lit.: OGP. 08: 374; 16: 440. 



Til Olie familien hører Syren og Liguster. 



Syrén (Syringa vulgaris L.) har hjemme i SØ-Europa og V-Asien. Den 

 er en meget almindelig Prydbusk i Haver og findes ofte ogsaa plantet i 

 Hegn, især paa Fyn, samt maaske forvildet i saadanne nær Menneskeboliger. 

 Jeg betragter den som værende hos os en ægte Busk med ofte mange i 

 uordentlig Gruppe stillede Skud af forskellig Tykkelse udgaaende fra Jorden. 

 Den har ogsaa Underjords-Udløbere, som bøjer opad og bliver til lodrette 

 Lysskud (se S. 32). Desuden kan dens Grene slaa Rødder. At de fra 

 Jorden udgaaende Grene tillige grener sig fra Grunden af, forøger det busk- 

 formede Fysiognomi. Lindman kalder den „Aeroxyl med alene Overjords- 

 forgrening uden Jordstængel". Andre plantede Arter, saasom S. persica L. 

 og S. chinensis , der maaske er en Krydsning mellem vulgaris og persica, 

 synes at forholde sig paa samme Maade. 



Syrenen blomstrer i Maj-Juni. 



Liguster {Ligustrum vulgare L.) plantes almindelig i Haver, ogsaa i 

 levende Hegn, og er herfra forvildet flere Steder, efter Rostrup især i 

 Fyn. Den er maaske vild paa Bornholm, hvor jeg har set den i Strandkrat 

 s. f. Hammershus, men udelukket er jo ikke, at den kan være udsaaet af 

 Fugle fra Slotshaven. Lange opfører den som oprindelig indført, og alle- 

 rede for 200 Aar siden var den i Kultur (M. T. Lange). Rafn skriver, at 

 som vild er den sjælden (kun ved Lyngby Sø), men i Holsten mere almin- 

 delig. I Norge er den sjælden, men menes at være vild i de laveste, syd- 

 østlige Dele, især paa Øerne, og i Sverige angives den at vokse „paa stenede 

 Bakker" og gaa op til V-Götland og Dalsland. 



2 Warming 1906: 56. 



