120 



3. Danmarks Vedplanter og Halv-Vedplanter 



Den er en typisk Busk med uordentlig Grendannelse i Jordskorpen; fra 

 Jorden udgaar ofte store Mængder af tyndere og tykkere Stængler. Den dan- 

 ner ogsaa Rodskud. Derimod har jeg ikke fundet Underjords-Udløbere. 



Den er halvt vintergrøn, hvilket dog mere gælder L. ovalifolium og L. 

 obtusi folium, der ogsaa plantes i Haver. 



Til samme Familie hører de almindelig plantede Forsythia viridissima 

 og F. suspensa. De er ægte Buske med ofte mange, gruppestillede Grene 

 fra Jordskorpen. Nedliggende Grene kan slaa Rod. 



Lit.: Lindman 1914: 246. OGP. 08: 375-379: 16: 474. 



5. DVÆRGBUSKE 



Ved Dværgbuske (se S. 22) forstaar jeg Vedplanter med i Hoved- 

 sagen oprette Skud af ringe Højde, i Almindelighed kun 0,1—0,5 m, 

 sjælden højere. Flere af dem kaldes i Almuesproget »Ris«. Nogle 

 nærmer sig til Halvbuskene derved, at deres Skud er grenede og 

 mere urteagtige; nogle har altid Underjords-Udløbere og som det 

 synes en dermed følgende ringere Alder af det overjordiske, andre 

 har ingen saadanne. Væksten er for de fleste langsom, Skuddene 

 derfor oftest korte og knudrede, Aarringene smalle — altsammen i Til- 

 passet hed til Kaarene (Hedeplanter, Moseplanter, Højalpeplanter, der 

 gaar op over Trægrænsen). Sluttelig er der en biologisk meget af- 

 vigende Type: Halvsnylteren Mistelten, der rettest føres herhen. 



Derefter kan de deles i 2 Grupper: 



A. Dværgbuske uden Underjords-Udløbere: Hedelyng, Klokkelyng, 

 Pebertræ og Visse. 



Hertil kan den snyltende Dværgbusk Mistelten sluttes. 



B. Dværgbuske med Underjords-Udløbere eller underjordisk van- 

 drende Grene : Blaabær, Bølle, Graaris (Kryb-Pil), Pors, (Post), 

 Rosmarinlyng, Tyttebær og Vintergrøn. 



Hvad Livsvarigheden angaar, har Kanngiesser og Graf W. zu 

 Leiningen fundet følgende højeste Tal paa de undersøgte Exemplarer 

 fra Pyrenæerne (de første Tal) og Alperne: Melbær 15—47, Hede- 

 lyng 36 — 42, Blaabær 17 — 28, desuden Alperosen (Rhododendron fer- 

 rugineum) 78—88. Heraf fremgaar, at Alperosen bliver ældst, medens 

 Melbær og Blaabær naaer den mindste Alder, hvilket formentlig maa 

 sættes i Forbindelse med, at disse to har vegetativ Formering, hvad 

 Alperose og Lyng ikke har. 



Stedsegrønne er: Hedelyng, Klokkelyng, Tyttebær, Vintergrøn. 

 Mistel. Løvfældende: Pebertræ, Blaabær, Bølle, Graaris, Pors, 

 Post (og Visserne, nærmest Halvvedplanter; se S. 24 og 142). 



Til Lyngfamilien hører de fleste : Hedelyng, Klokkelyng, Rosmarin- 

 lyng, Mosebølle, Blaabær, Tyttebær. Nærstaaende er Skærmblomstret 



