3. Danmarks Vedplanter og Halv-Vedplanter 



121 



Vintergrøn. Af de Ærteblomstrede maa nævnes: Arterne af Visse. 

 Sluttelig er der Pebertræet af Thymelæaceernes Familie. 



A. Dværgbuske uden Jord- Udløbere. 

 Hedelyng [Calluna vulgaris Salisb.). 



Lyngen har levet i Danmark i umindelige Tider, indvandrede 

 efter N. Hartz i den senglaciale Tid; den fandtes i alt Fald i Fyrre- 

 tiden. Den har utvivlsomt ogsaa tidlig været samlagsdannende, navn- 

 lig paa Jyllands fluvioglaciale Sandsletter (Hedesletterne); se Forch- 

 hammer og P. E. Müll er. Ogsaa har Gr. Sarau w paa vist, at Sten- 

 alderens Gravhøje kan være opført paa Hedebund. Dalgas's Tanke, 

 at Jylland har været skovklædt næsten over det hele, er næppe rigtig, 



Fig. 75. Ved Øster Nykirke (nordøst for Give), med Udsigt mod SØ. I Forgrunden ses „Spræt- 

 jord" d. e. en forhen dyrket Jord, paa hvilken Lyngtuerne har begyndt at indfinde sig. I 

 Mellemgrunden et tæt lavt Gyvel-Samlag. Længere tilbage atter „Sprætjord". (E. W.) 



selv om der rundt om ved de fordums Søer og Vandløb (nu Moser) 

 kan findes Rester af Træer. 



Hedelyngen er en meget nøjsom Plante, der findes i alle danske 

 Provinser, især i Jyllands midterste og vestlige Egne, Nordsjælland 

 og Bornholm, men forøvrigt spredt alle Vegne, sjældnest der, hvor 

 der er rig Muld. Den findes saavel paa magert Hedesand som i de 

 vaadeste Hedemoser. Den er almindelig i Norge-Sverige op til det 

 nordligste og op i Vidiebæltet, findes ogsaa paa Island og forøvrigt 



1 hele Europa undtagen de italienske Øer, Grækenland og Tyrkiet. 



Lyngen er en Dværgbusk eller Dværghalvbusk, der paa særlig 

 daarlig Bund og vindaabne Steder kun bliver 0,15—0,20 m høj, men 

 paa gunstigere Steder kan blive 0.5-0,7 m (i Irland efter Lindman 



2 m). Den har som ung Plante, der er opvokset af Frø. alle sine 

 Grene over Jorden (er som yngre »Busktræ«, som ældre »Højstamme- 

 træ« efter Lindman), men i Hederne fremkommer der ogsaa Planter 



