3. Danmarks Vedplanter og Halv-Vedplanter 



123 



Klokkelyng (Erica Tetralix L.) 



er en atlantisk Art, der vel egentlig ikke kan regnes til Skov- 

 planter, fordi dens Standplads er Tørvemoser og fugtige Steder paa 

 Hederne, hvor den ofte danner Samfund med Hedelyng og Pors ; men 

 den kan dog findes paa fugtige, lysaabne Steder i jydske Krat, Den 

 findes i Danmark især paa den jydske Halvø, i Nordsjælland og paa 

 Bornholm. I Norge findes den i de lavere Egne, især ved Kysten, 

 op til Nordlands Grænser. I Sverige gaar den fra Skaane op til 

 "Varmland og Södermanland. I Nordtyskland er dens Østgrænse o. 

 ved Danzigerbugten (Abromeit) ; den mangler i alt Fald i det østligste. 



Den er en meget lav Dværgbusk (eller Dværg-Halvbusk), 0,15 — 

 0,3 m høj. som har et noget fortykket, uregelmæssigt Xylopodium 

 (vedformet Stængeldel, mere eller mindre knoldformet, i Jordskorpen), 

 der bærer unge og ældre Skud. Fra det kan man ogsaa finde Vandre- 

 grene gaaende ned i Jorden. 



Den blomstrer i Juli-August. 



Lit.: OGP. 16: 427. 



Pebertræ (Daphne mezereum L.), paa Svensk: Tibast, 

 hører til Dafnefamilien (Thymelæaceæ). Den er hos os en lille lav 

 (giftig) Skovbusk eller undertiden et lille Dværgtræ, naar den er en- 

 stammet (jvfr. S. 19). Højden er o. 0,7—1 m, Grenene kun faa og op- 

 adrettede. Den vover sig næppe uden for den mod Frost beskyttede Skov. 



Den er vild i Nordtyskland, men om den virkelig er vild hos os, 

 er tvivlsomt; den plantes jo ofte i Haver som Prydbusk, og der er 

 vel næppe Tvivl om, at Fugle fortærer de skarlagenrøde Bær og 

 lejlighedsvis udsaar Frøene. Den er funden hist og her i Skovene 

 paa Halvøens Østkyst fra Lauenburg af og gaar saa langt over mod 

 Vest som til Gram (o. 20 km ØSØ. for Ribe). Heering anser den 

 for forvildet i den nu tyske Del af Halvøen. Den er imidlertid tem- 

 melig almindelig i Sverige og Norge i Skov og Krat, gaar op til 

 Noniand (67 0 15' NBr.) og undertiden lige ved Birkebæltet. Da den 

 i Nordtyskland bliver almindeligere mod Øst, er den maaske ind- 

 vandret til Skandinavien fra Sydøst over Havet ved Fuglenes Hjælp. 



I det sydvestlige Tyskland er den stedsegrøn (Gradmann), og og- 

 saa hos os kan den endnu i Oktober have en Del Blade; men senere 

 staar den bladløs, med store Blomsterknopper, der er kun halvt dæk- 

 kede af tynde røde Knopskæl; Blomsterne overvintrer vidt udviklede 

 med store Æg og store gule Støvknapper. Den blomstrer i Marts- 

 April før Løvspringet. 



Daphne Laureola er funden forvildet paa Møens Klint. 



Lit.: OGP. 1916: 385. 



