3. Danmarks Vedplanter og Halv- Vedplanter 



141 



Den skal kunne naa en Alder af 38 Aar. Den hører til vore 

 skønneste Vedplanter; i Blomstringstiden (Jul i- August) ser man dens 

 lange, tynde Grene hænge som Guirlander ned over Skovbryn og 

 Hegn, dækkede af de store, duftende, hvide, lidt rødlige, efter Af- 

 blomstringen gullige Blomster (Fig. 88). Allerede i April kan den 

 være i Løvspring; dens Vinterknopper har kun faa Par grønlige 

 Knopskæl, og ofte findes smaa grønne Skud midvinters. 



Lit.: OGP. 08: 368; 16: 467. 



8. HALV- VEDPLANTER 



Den sidste Gruppe af stærkere forveddede Arter, som skal om- 

 tales, er ovennævnte (se S. 9 og 34). Skarpt adskilte fra de egent- 

 lige Vedplanter er de ikke, og nogle af de nedenfor til de sidste hen- 

 førte vil andre maaske hellere anbringe under Hel-Vedplanter, f. Ex. 

 Gyvel (se S. 118) og Visse. 



A. Oprette Hal v- Vedplanter. 



Gyvel (Sarothamnus scoparius (L.) Wimm.). Svensk: Hareris. 



Gyvelen er almindelig især paa Jyllands magre Lyngbakker, Sand- 

 egne og Klitter, ogsaa n. f. Limfjorden, samt i Nordsjælland. Den 

 findes ogsaa i andre Dele af Landet, saasom Fyn, Falster, Møen, samt 

 paa Bornholm; efter Baagøe er den ikke oprindelig vild paa sidste 

 Sted, men kun forvildet fra plantede Exemplarer. Abromeit regner 

 den dog til Østpreussens Skovflora, og det er jo derfor muligt, at den 

 ogsaa er vild paa Bornholm. I Norge vokser den i det sydligste, i 

 Lyngmark, men meget sjælden: ogsaa i Sverige er den sjælden, fra 

 Skaane til Upland, »antagelig fra først af saaet«. 



Den er en Busk eller snarest en Halvbusk paa 0,5 — 2 m Højde 

 og højere, med stive, oprette, kantede, rislignende Grene, som er blad- 

 løse om Vinteren, men dog maa den kunne kaldes stedsegrøn. Halv- 

 busknaturen viser sig deri, at Aarsskuddene er grenede, at 1ste Led 

 paa Skuddene af 2. Orden er langt og bærer Løvblade, og Spidserne 

 af Langskuddene dør bort om Vinteren i større eller mindre Udstræk- 

 ning. Forøvrigt har den Knopskæl. Efter Kanngiesser skal den kun 

 blive 12 Aar gammel. Den taaler ikke stærk Frost, er vel ogsaa 

 egentlig en sydlig Type. Den kan hist og her findes Samlag-dannende 

 (Fig. 89, 75). 



I Juni-Juli Maaned dækker den sig med sine prægtige, guldgule 

 Blomster — et herligt Syn paa de brune Lyngheder og i Klitterne. 



