5. Træernes af indre Anlæg fremkaldte Former 



157 



Natur, altsaa Kræfter som Vind, Fugtighed i Jord og Luft, Lys, 

 Samliv med andre Arter (Planter og Dyr), m. m. Ofte anvendes 

 Navnet »Modifikationer« for saadanne Former, der umiskendelig er 

 opstaaet under Indvirkning af ydre Faktorer (se S. 18) 1 . De omtales 

 i 6. Kapitel. 



Artens konstitutionelle Formejendommeligheder omtales 

 først i dette Kapitel. 



Der er altsaa to Hovedformer af Træer: den ovenfor nævnte 

 ugrenede med Bladkrone (Palmetypen) og den med stærkt grenet 

 Krone (Naaletræer, Tokimbladede); den første har faa men meget 

 store Blade i nogenlunde bestemt Antal, den anden meget mindre 

 Blade, men de er i overordentlig stort og aldeles ubestemt Antal; 

 hvert Aar dannes mange nye Grene, og Kronen vokser i Mægtig- 

 hed; derfor maa Stamme og Grene Aar efter Aar gøres stærkere 

 (tykkere), saa at de kan bære den forøgede Byrde, de maa vokse i 

 Tykkelse (»Aarringdannelse«). For øvrigt deler denne Type sig i to, 

 hver paa sin Vis udrustet til at udholde den ugunstige Aarstid: de 

 stedsegrønne og de løvfældende Arter. 



Inden for de grenkronede Træers Gruppe er der nu en ret lang 

 Række af arkitektoniske Forskelligheder, som fortjener kortelig at 

 fremdrages, for at Aarsagerne til de forskellige Arters forskellige 

 Fysiognomi kan blive forstaaet; de hidrører navnlig fra Stammens 

 Udstrækning i Længde, Grenvinkelens Størrelse, Grenretningen, Blad- 

 stillingen og den deraf for en stor Del afhængige Grenstilling, Gren- 

 lokaliseringen , Grendifferentieringen m. m., hvad navnlig Kjellman 

 i Upsala saa smukt har behandlet 1900. 



Forholdet mellem Stammen og dens Grene. Kimplanterne 

 har altid en Hovedaxe, der vokser lodret op (er »negativt geotropisk«). 

 Der er Arter, hvis Hovedaxe Aar efter Aar fortsætter denne Vækst, 

 saa at den kan følges gennem hele Træet næsten til Toppen som en 

 »Hovedstamme« (Gran, Lærk o. a. Naaletræer; Fig. 4, 8, 49, 97); og- 

 saa hos en Del Løvtræer, men mindre fuldkomment (Fig. 38, 40, 41, 

 66 o. a.). Hos vore Træer dannes, som omtalt, altid Sideskud. De 

 optræder straks med Fordringer overfor Hovedaxen; der føres en 

 usynlig indre Kamp mellem dem og denne, lige som ogsaa mellem 

 alle Grene indbyrdes. Ogsaa Sidegrenene er negativt geotropiske og 

 vilde rette sig lodret op; den Stilling, som de faar til Hovedaxen, er 

 en Tvangsstilling. Den Kamp, som de fører med Hovedaxen og ind- 



1 Om L. Kleins Anvendelse af Navnene „Habitus" og „Fysiognomi" se O. G. 

 Petersen 1908: 26. 



