5. Træernes af indre Kræfter fremkaldte Former 



169 



En hel Del Formforhold staar i øvrigt i nøje Forbindelse med 

 de mange mekaniske Krav, som stilles til det grenkronede Træ. 

 Een Ejendommelighed er, at Stammen i højere eller mindre Grad 

 har Kegleform d. e. bliver opad langsomt tyndere ; dette er den samme 

 Form, som Mennesket allerede i Kunstens Oldtid, men Millioner af 

 Aar efter Naturen, forstod at give Søjlerne i sine Templer og Konge- 



Fig. 109. Parti fra det Indre at det S. 40 afbildede Hængebøg-Lysthus. 8. April 1898. 



(Stud. med. Ohrt.) 



boliger, som vi genfinder i Nutidens Fabriksskorstene, og som vi og' 

 saa ser smukt gennemført hos mange Urter, f. Ex. Sumpkogleaks og 

 Græssernes Straa. Rent mekaniske Principer ligger til Grund for 

 denne Form ; Stammen og Søjlen skal kunne bære sin egen Vægt og 

 tillige hele Kronens, den skal være trykstærk, og den skal tillige 

 have en vis Bøjnings s tyrke, saa at den ikke giver for meget 

 efter for et fra Siden kommende Tryk. Dannelsen at Støtterødder og 

 Brætrødder, som omtaltes Kap. 4, staar i Forbindelse med denne 

 Stammens Tryk. 



Grene, der mere eller mindre skraat eller endog vandret udgaar 

 fra Stammen, maa først og fremmest være bærestærke eller bøj- 

 ningsstærke; Tyngdekraften tvinger dem nedad, dens Magt forøges 



