170 



5. 



Træernes af indre Kræfter fremkaldte Former 



ved Regn, Sne og Is, der lægger sig paa dem, og Vinden bøjer dem 

 paa mange Maader. Ogsaa de er tykkest og kraftigst ved Grunden 

 og bliver jævnt tyndere mod Spidsen. 



Ogsaa ved Anbringelsen af « mekaniske Væv« i Stammens og 

 Grenenes Indre, i Aarringdannelsen, træder mekaniske Principer os 

 imode. En Stamme, der er udsat for stærk og varig Blæst fra et 





J "i fjÊÊ 



I 



mi 



\ 



„V 



1 



/"'I 



\ 





I ' 



1 / /' » 



Fig. 110. Topstævnede Popler i Løvspring; i Forgrunden tre, der ikke er komne saa langt. 

 33 Maj 1912. (Eug. W ) 



bestemt Verdenshjørne, faar en oval eller elliptisk Tværsnitsform, 

 med den største Diameter i Vindretningen. Træer, som bærer en 

 stærkt ensidig udviklet Krone (f. Eks. Skov -Randtræer), faar en 

 Stamme, der er kraftigst paa den Side, som bærer de fleste Grene. 



Ifølge den tyske Forstmand Metzger og vist allerede før ham 

 Grundener er dette ligefrem at opfatte som en hensigtsmæssig Reak- 

 tion af Træstammen mod Vinden, en Tilpasning til ensidig stærk 

 Blæst. Stammer, der ikke er udsatte for ensidig Blæst, faar derimod 

 kredsrunde Tværsnit. 



Schweizeren Jaccard er ikke helt enig med Metzger i Henseende 

 til den formgivende Rolle, denne tilskriver Vinden; han mener, at 

 Træernes Former navnlig skyldes Lysets fysiologiske Virkninger, 

 som fremmer Fordampning og Assimilation; det er Vandtransporten 

 i Stammen, der spiller en overvejende Rolle for Aarringenes Bredde; 

 dog nægter han ikke, at Vinden ogsaa har Betydning for Stammens 

 Form, naar den er stærk og har konstant Retning. Træformen er 

 en af flere ydre Faktorer fremkaldt Tvangsform, ikke en Hensigts- 

 mæssighedsform. 



