5. Træernes af indre Kræfter fremkaldte Former 



175 



mæssige kegleformede Vækst (Pig. 49). Kjellman bruger det Udtryk 

 om Rødgran, at den er et strængt matematisk Træ. 



Ædelgran, Skovfyr og andre Arter Fyr begynder med samme 

 regelmæssige Etagedannelse. Unge Fyrretræer har en meget regel- 

 mæssig Kegleform uden større Grene paa Hovedskuddets Sider mel- 

 lem Kransene (Fig. 97); Fyr forholder sig imidlertid meget forskellig 

 fra Gran, idet omtrent alle Blade paa et Langskud støtter Sidegrene, 

 men alle disse, undtagen Kransgrenene i Aarsskuddets Top, er som 

 bekendt Dværggrene med (1— )2— 5 Blade, og de standser Væksten i 

 1ste Aar, lever overhovedet kun et vist Antal (2—3) Aar og falder 

 saa af, saa at Grenen bliver helt nøgen mellem Kransene. En endnu 

 elegantere og tydeligere Grenlokalisering har f. Ex. Araucaria excelsa. 



Sluttelig kan her mindes om S lange træ er, hvis Ejendommelig- 

 hed er den store Mangel af Sidegrene (Slangetræer af Rødgran og 

 Ædelgran, se S. 64 og Fig. 47, 48, Slangelærk, Slangefyr af Skov- 

 fyr og østerrigsk Fyr 1 ). 



Fyrren er altsaa tillige et Exempel paa Gren-Differentiering, 

 d. e. den har mere end een Slags vegetative Grene; Langgrene og 

 Dværggrene. Disse fungerer som Assimilationsorganer, der udvikles i 

 samme Aar som Moderskuddet, men de kan ikke blive grundlæggende 

 for Kronens Arkitektonik uden i negativ Henseende, idet de før eller 

 senere falder af. 



Ejendommelige Dværggrene forbundne med stærk Grenlokalisering 

 findes hos Lærk ; endvidere hos Bøg, hos hvilken de danner en Blad- 

 mosaik og i høj Grad forøger Bøgens skyggegivende Evne 2 , og hos 

 mange andre Vedplanter. Dværggrenene er i vor Literatur saa fyl- 

 dig behandlede af A. S. Ørsted (1862 og 1863), senere i Lærebøger 

 af Warming og O. G. Petersen og i anden nordisk Literatur (Are- 

 schoug og Thekla Resvoll), at der ingen Grund er til nærmere Om- 

 tale her. Kun skal bemærkes, at de paa forskellig Vis faar Betyd- 

 ning for Vedplanternes Fysiognomi, især naar man medtager en 

 anden Slags Dværggrene, nemlig de florale (Blomster, Blomsterstande). 

 Om disse blot et Par Ord. En Grendifferentiering af ringere Styrke 

 kan det kaldes, at de øverste Knopper paa et Aarsskud er kraftigere 

 og springer tidligere ud end de nedre. 



Naar Blomsterstande afslutter en relativ Hovedaxe, vil de øverste 

 Sideknopper komme til at spille en større Rolle. Hvis Arten har 

 modsatte Blade, vil der sædvanlig fremkomme en Gaffelgrening, idet 



1 Se bl. a. Sylvén 1910, Heering 1908. 



2 Warming, Alm. Bot. Fig. 83 og S. 94—97. 



