184 6. Formgivende ydre Kræfter 



Lit.: Hansteen 1903. Hauch 1906, 1909^ J915. Helms 1914. W.Jo- 

 hannsen 1909. Kjeilman 1900. L.Klein 1899, 1904, 1908. Oppermann 

 1908, 1909. O.G.Petersen 1906, 1908. Resvoll, Thekla: Vinterflora, 1911. 

 Sylvén 1908, 1909, 1910. Vaupell 1863. A. S. Ørsted 1862. Örtenblad 1902. 



KAP. 6. FORMGIVENDE YDRE KRÆFTER 



I Modsætning til de i forrige Kapitel nævnte Former, der frem- 

 kommer af indre Anlæg i Træet og maaske »udløses«, d. e. frigøres, 

 ved ydre Indvirkninger, maa man sætte de Formafvigelser fra det 

 normale, som fremkommer ved paaviselige, stærke og mere eller min- 

 dre ødelæggende og tilfældige Kræfter udefra, og som ikke er arve- 

 lige. Hertil regner jeg f. Ex. Bid af Husdyrene eller Vildtet, Sne- 

 tryk, Nattefrost, Lyn, Snyltere af Plante- eller Dyreriget, Udtørring 

 ved Brand eller frem for alt ved Vind o. a. m. Ved disse Faktorer 

 kan i mange Tilfælde »vrange« Træer fremkomme. Vi kan dele dem 

 i to Grupper: 1) de som skylder andre levende Væsener deres Til- 

 bliven, og 2) de, som skylder de livløse Kræfter, navnlig Klimaet, 

 deres Fremkomst. 



Til de første hører Bid eller andre Beskadigelser af større, 

 tamme eller vilde Dyr. Hjortene »fejer« de unge Træers Stam- 

 mer, d. e. gnider deres Takker op ad dem for at befri sig for den 

 haarede Hud, der sidder paa dem, saa længe de er unge, og hermed 

 gaar det naturligvis let ud over Barken, store Saar kan dannes ind 

 til Vækstlaget, som vanskelig eller slet ikke læges. Alle Slags Træer 

 kan fejes, baade Løvtræer og Naaletræer. Ogsaa Husdyrene kan 

 gøre lignende Skade, idet de, navnlig Køerne, benytter Træer og 

 Buske som Kløpinde. I Salling har jeg et Sted paa en Bakke set 

 Træer, der var i høj Grad mishandlede baade af Kreaturerne og 

 tillige af Vinden. 



Ogsaa Harerne og især Skovmusene gør mange Ødelæggelser. 

 Langt større Skade gør dog de store Græsædere ved deres Bid, idet 

 de lig Gartnerne beklipper og beskærer Planterne, ædende hvad de kan 

 faa fat paa af spiseligt, ikke blot de løvbærende Skud men under- 

 tiden ogsaa Barken, hvad der kan foraarsage farlige Saar-Indgange 

 for Snylte- Svampe. Herom maa dog henvises til den forstzoologiske 

 Literatur, f. Ex. Boas' Forstzoologi og en Bække Artikler af ham i 

 Tidsskr. f. Skovvæsen. Kun enkelte Ting skal nærmere berøres her. 



Naar Naaletræernes Topskud afbides (eller afbrækkes f. Ex. der- 

 ved, at Kragerne sætter sig paa dem), retter et eller flere Sideskud i 

 øverste Krans sig lodret opad, og der kan fremkomme abnorme Former, 



