t>. Formgivende ydre Kræfter 



197 



de Træer, der som Eg og Fyr har dybtgaaende Rødder, gør naturligvis 

 langt stærkere Modstand end dem med et overfladisk strygende Rod- 

 system; de brækker snarere end de vælter; men man ser ofte Exem- 

 pter paa væltede Træer af Rødgran og Bøg, ogsaa af Birk. Mest 

 udsat er Rødgranen, dels fordi den har saa fladt et Rodsystem, men 

 dels ogsaa fordi den til alle Aarets Tider har en tæt, bladbærende 



Fig. 124. Lind paa Knudsodde v. f. Vordingborg, væltet af Storm. Fot. af C. V. Prytz, 



Krone, som giver Vinden Fang, og navnlig om Vinteren, naar Faren 

 er mindre for de bladløse Løvtræer, naar Grankronerne ovenikøbet er 

 belagte med Sne eller Is, er Faren endnu større. Vi har Exempler 

 paa Snestorme, der har foraarsaget overordentlig stor Skade paa 

 vore Skove, navnlig Naaletræskovene, f. Ex. den der rasede 12. — 15. 

 November 1901, især i visse Dele af Østjyllaud. Denne blev saa 

 fordærvelig, fordi den indlededes med Regn, hvorefter fulgte Frost 

 afvekslende med Tø. Mange Rødgraner knækkede tvært over i 2 /3 

 Højde af Stammen paa Grund af det vældige Vindtryk paa Kronerne 1 . 

 En anden Storm, der væltede hele Skove, er den saakaldte Julestorm, 

 25.-26. Dec. 1902. der rasede over Nordsjælland (Fig. 122, 125, 126). 

 I 4. Kronborg Distrikt i Gribskov faldt o. 600,000 Kbfd. Rødgran, 



1 Nærmere i Hedeselskabets Tidsskr. 1902. Nr. 10. 



