ti. Formgivende ydre Kræfter 



201 



1ste Halvdel af Maj. Midt i August har jeg paa Kullen set Træer 

 og Buske, der i høj Grad var medtagne paa Vindsiden af en Storm, 

 der havde raset d. 5. Aug. Askens Blade var plettede eller helt af- 

 farvede og dræbte paa Vindsiden, nogle af Aarets Skud var allerede 

 helt bladløse. Egens Blade var blegbrune i Randen og Spidserne, og 

 nogle var helt blegbrune maaske med Undtagelse af Partier om 

 Midtribben og de kraftigste Sideribber, 

 der endnu var grønne; der var Blade, 

 hvis Lapper alene var brune. Lindens 

 svedne Blade var rødbrune; Bævre- 

 aspens sortegraa paa de visne Dele. 

 Det var først og fremmest Bladrandene 

 og Spidserne, der var affarvede, medens 

 Bladgrunden oftest længst holdt sig grøn. 

 Nogle Blade var affarvede hele Randen 

 rundt, saa at kun den midterste Del og 

 Bladgrunden var grøn, f. Ex. Syringa, 

 Spiræa salicifolia. Ofte var kun den 

 Kant, eller den Halvdel, der var 

 vendt mod Vinden, affarvet, medens 

 Læsiden var frisk, f. Eks. hos Pære, 

 Snebær. Paa saadanne Maader var alle 

 Løvtræers og Buskes Blade svedne (for- 

 uden de nævnte: Slaaen, Benved, Rose, 

 Brombær (hvis Blade var yderst elegant 

 forsynede med rødbrune Rande), Tjørn 

 (af hvilken mange Blade var helt dræbte 

 og tobaksbrune), Korsved, Dværgmispel, 

 Stikkelsbær, Seljepil (rødbrunt eller 

 mørkebrunt plettede), Røn og fl. Enen og Lyngen syntes ikke at 

 have lidt noget. Smaabladene af sammensatte Blade var ganske 

 uafhængige af hverandre i H. t. Affarvning. 



Overalt bekræftedes, hvad vistnok Ad. Hansen først har gjort op- 

 mærksom paa, at Ødelæggelserne begynder i Randen og Spidsen af 

 Bladet; men for øvrigt er det hele Affarvningsfænomen jo omtalt 

 langt tidligere af andre (Kohl, Kihlman, o. a.). Efter Bernbeck af- 

 hænger Farvetonen til Dels af, hvor hurtigt Ødelæggelsen gaar for 

 sig; de hurtigst ødelagte bliver bleggrønne, de langsomt udtørrede 

 blegbrune; Aarsagen maa vel være, at jo længere det varer, før 

 Bladet dør, desto lettere faar Syrer i Bladet Lejlighed til at indvirke 

 paa Grønkornene. 



Bemærkes kan, at ogsaa en Del Urter havde lidt af Stormen; 



Fig, 128. Gren af Bjærgfyr ; Topskuddet 

 (I) og et Sideskud er dræbte af Vinden. 

 Naalene paa nogle af de andre Grene 

 er kun bevarede paa Læsiden. Top- 

 skuddet er o. 20 cm langt. Tisvilde 1905, 

 20. Maj. (Eug.W.) 



