5. Formgivende ydre Kræfter 



207 



gamle Stammer for den mægtige Herre; en nedliggende Stamme 

 var 13 m lang med 0,35 m i Tværmaal; Kronerne breder sig 

 ud i Lyngen og naaer ikke op over .denne, som kan være 0,5— 

 0,7 m høj; Lynggrenene skyder op gennem Kronerne. Her 

 ligger mange døde og »forvitrede« Fyrrestammer (Fig. 133); men 

 ogsaa mange levende, ovenpaa hvis Kroner man med stort Be- 

 svær maa vandre, idet maaske det gule Blomsterstøv ryger 

 ud af Hanblomsterne, for hvert Skridt man gør. 



/ 



Fig. 133. I Forgrunden Lig af Skovfyr. Tre sukcessive Topskud er mærkede med Papirslapper. Det 

 højeste Træ bagved er en Røn, der er dræbt paa Havsiden, levende paa Læsiden. I Baggrunden 

 nedliggende, men levende Skovfyr og en Birk. Bunden er væsentlig dannet af Sandstar. 20. Maj 



1905 (Eng. W.). 



Nu slutter flere Smaabuske sig til: Graaris, enkelte Bølle- 

 planter, Enbær, en og anden lille frisk gulgrøn Birk, som er 

 lavklædt; Revling breder sig ud i olivengrøn-brunlige Pletter, 

 og der er næsten ingen nøgne Sandpletter tilbage paa Jorden. 

 Flere Karplanter kommer til: Engelsød, gul Evighedsblomst, 

 Vikker (Vicia angustifolia, V. cracça), Krat-Fladbælg, o. a. 

 9. Efterhaanden som man fj æraer sig endnu mere fra Havet, hæver 

 Skovfyrrene sig højere op; paa Steder, hvor Bjærgfyrrene naaer 

 o. 1 m Højde, ligger Skovfyrrenes Kroner som Buske mellem 

 dem. Stammerne beskriver ofte de forunderligste Bugter og 

 Krumninger, nogle slaar næsten Krølle paa sig selv; man 

 kan nu maaske krybe ind under Træerne og sidde under 

 dem som under et tæt Tag paa den nøgne, nu naaledækkede 

 Jord. Men alt er rettet bort fra Vindsiden : Grenene strækker 

 sig ind mod Landet som Arme af et Væsen, der raaber om 



