214 



6. Formgivende ydre Kræfter 



Østerrigsk Fyr staar sig ganske godt (Helms), meget bedre end 

 Skovtyr, og f. Ex. i Husby Plantage tæt ved Vesterhavet eller i 

 Bordrup Plantage 1 kan man se smukke kraftige Træer. 



Rødgran er mindre haardfør; dens Stamme kan dog blive høj 

 og rager højt op over de nedliggende Skovfyr; den hæver sig rank 

 og trodsig ret op, men faar »Faneform«, idet Grenene paa Vindsiden 

 dør og falder af (Fig. 137). Til sidst dør ogsaa Hovedskuddet, og man 

 kan da se et Sideskud paa Læsiden overtage dets Rolle, rette sig opad 

 i Bueform (»Bajonetform«), desto lettere jo yngre det var, da Hoved- 

 skuddet døde. Dette kan gentage sig. 

 Er der flere af de sidste Aarsskud, der 

 dør, bliver Buen af den Sidegren, der 

 retter sig opad, fjærnere fra Hovedaksen. 

 Efter Klein bliver Kandelabergraner 

 hyppigere, jo mere vindaabne Vokse- 

 stederne er, idet Topskuddene gaar til 

 Grunde. Hos os synes det mig ikke, at 

 der er mange Kandelabergraner. 



I Sammenhæng hermed kan Enen om- 

 tales. Den holder godt ud og kan danne 

 Buske paa et Par m Højde paa Steder, 

 hvor Skovfyrren endnu kun formaar at 

 hæve sin Krone til en m over Jorden. 

 Den bliver paa en Maade hul i Ryggen, 

 idet den her faar en Mængde døde Grene 

 i Bajonetform, som Fig. 138 viser; dette 

 de relative Hovedskuds Død udvikles 

 og dette kan gentage 



Fig. 138. Forblæste Ener fra Hornbæk 

 Strand. Marts 1902. Skuddene holder sig 

 oprette og dør. (Eug. W.) 



fremkommer derved, at efter 

 Sideskud med samme stejlt opad rettede Stilling, 

 sig. Det er en lignende Grendannelse, der omtaltes under Pyramidetræer 

 og Hængetræer (S. 165), men Aarsagen er en anden. Paa Stranden 

 ved Hornbæk findes mange Enebærbuske med saadan ensidig Udvikling. 



Det ømtaaligste Naaletræ er ubetinget Skovfyrren. Dens ned- 

 liggende. maaske næsten handredaarige Stammer omtaltes S. 206. 

 Man maa nu ikke tro, at det er Træets absolute Hovedstamme, 

 dets Primaxe, som ses i Fig. 133; det er en Kædeaxe (Sympodium), 

 fremkommen derved, at relative Hovedskud dør bort i Spidsen, det 

 ene efter det andet, og Sideskud kommer til Udvikling paa Læsiden; 

 Grunddelene af alle disse Sideskud kædes sammen til en tilsyneladende 

 enkel Stamme. 



Paa mange af de oprette Skovfyr, der er tjærnere fra Havet, kan 



1 Fig. 134 i Warming „Klitterne 1 ' 1909: 221. 



