230 7. Fænologi, Planternes periodiske Livsytringer 



ophører, afhænger af Aarstiden ; langsomst gaar det i November, hur- 

 tigere baade tidligere og senere. Klebs og hans Meningsfæller slutter 

 da af deres Forsøg, at de periodiske Fænomener ingen absolut Nød- 

 vendighed er, men er Fremtoninger, som er afhængige af Yderver- 

 denen, paatvungne udefra af ydre Faktorer; disse er forskellige og 

 utvivlsomt af forskellig Betydning for de forskellige Arter, hvilket 

 maa afgøres ved Forsøg. Forklaringen af Periodiciteten søger han i 

 Forskelligheder mellem Mængden af Assimilater (et Overskud hæmmer 

 Væksten) og Tilførsel af Næringssalte (for ringe hæmmer, naar Varme, 

 Lys, Fugtighed og Næring formindskes). Klebs' Standpunkt synes 

 ganske naturligt, men den definitive Løsning maa ske gennem fort- 

 satte Forsøg (se Kniep). 



Der kan til Støtte herfor ogsaa henvises til de Forsøg, som Bor- 

 dage har gjort gennem tyve Aar paa Øen Réunion (se Kniep). Han 

 saaede Frø af europæiske Ferskentræer paa denne tropiske 0; de 

 deraf opvoksede Planter viste i Begyndelsen Periodicitet, men efter- 

 haanden blev de Tidsrum, i hvilke de stod nøgne, kortere og kortere, 

 og efter tyve Aars Forløb var de næsten stedsegrønne. Af dem 

 avlede han nye Frø, og de deraf opvoksede Træer var straks stedse- 

 grønne, og holdt sig saaledes oppe i Bjergene, hvor de fra Europa 

 stammende Ferskentræer Aar efter Aar periodisk kastede Løvet. 



Dette Forsøg taler ogsaa i høj Grad for, at »erhvervede« Anlæg- 

 umiddelbart kan blive arvelig fæstnede — i alt Fald for et længere 

 Tidsrum, og maaske betyder »Arvelighed« ikke andet end Uforander- 

 lighed gennem et vist Tidsrum, en ofte maaske overordentlig stor 

 Række af Slægtled, trods forandrede Kaar. 



Ogsaa Howard angiver at have fundet ved Forsøg, at Omgivel- 

 sernes Indflydelse kan overvinde Arvelighedens Magt; Vinterhvilen 

 er kun en Vane paa Grund af ugunstige ydre Betingelser, men denne 

 Vane er ofte saa fast, at den til en vis Grad kan overføres til Af- 

 kommet. 



Nutidens mest fremragende Plantefysiolog, Pfeffer, synes mig ogsaa 

 nærmest at mene det samme, naar han skriver, at den »autogene 

 Aarsperiodicitet« er en Følge af Samvirken mellem den arvelige 

 Rhytmik og Eftervirkningerne, der foranlediges ved »de aitiogene Re- 

 aktioner» ; saaledes, siger han, har hverken Grisebach Ret, der ser 

 en ren arvelig Proces i Aarsperiodiciteten, eller Askenasy, der lader 

 Aarsperioden komme i Stand alene ved de ydre Kaar. 



Literatur: Arnell 1914, Våren vid Upsala; Botaniska Notiser. O. Drude 

 1896. Hauch & Oppermann Kap. 2. Holmboe 1914. Howard 1906. 

 W. Johannsen 1900. Karsten, 1880, Periodische Erscheinungen .... Schles- 

 wig Holstein; Schriften Naturw. Vereins. Schlsw. Holst., 3. G. Klebs 1911, 



