232 



8. Vinteren 



KAP. 8. VINTEREN. 



Vinterdagen. Vinterens Begyndelse sætter vi altsaa bedst ved 

 det Tidspunkt, da alle løvfældende Træer har afkastet deres Blade; 

 Vinteren kommer da i Begelen til at omfatte Slutningen af November, 

 samt December, Januar og det meste af eller hele Februar maaske 

 til ind i Marts. Men Vinterdagen kan være yderst forskellig. Der 

 er kolde, solklare Dage, da den skinnende hvide Sne ligger som et 

 blødt Tæppe over Skovbunden og Træernes Grene, og dens talløse 

 Krystaller funkler i Sollyset; da hviler der en højtidsfuld Stemning 

 over Skoven som paa ingen anden Aarstid; der synes at herske den 

 fuldstændigste Hvile over den hele Planteverden, Livet synes at sove 

 den dybeste Søvn. Der kan komme andre Dage, da Blæsten suser 

 gennem Træernes nøgne Kroner, brækker de møre eller svage Grene 

 af og kaster dem ned paa Skovbunden, der navnlig i Bøgeskoven er 

 dækket af det rødbrune, tørre Bøgeløv, som den hvirvler op. Og 

 der er andre Dage, da Himlen er skydækket og mørk, stille og klamme, 

 triste Graavejrsdage, da Taagerne tilslører Skovens Indre, og Vand- 

 draaberne drypper fra Trækronerne ned paa Skovbunden, hvor det 

 faldne Løv ligger fladt udbredt og klæbet til Jorden af den megen 

 Fugtighed. Da grønnes Mosserne paa Skovbunden og Luftalgerne 

 paa Træernes Stammer, men Svampene er forsvundne fra Skovbunden 

 paa nogle meget faa nær, f. Ex. et Par Køllesvampe (Clavaria fistulosa 

 og pistillaris), ligesaa vel som de fleste Blomsterplanter; af nogle er 

 dog en Del grønne Dele tilbage, som nærmere skal omtales senere, 

 og nogle visne Skud og Blade. 



Men til Liv i Planteverdenen ser vi intet; Livet ligger dog skjult 

 i Frøet og i Jordstænglerne samt Træernes Vedlegemer — vi ved, 

 at det kun er skjult, og vi glæder os ved Haabet om at se det 

 vaagne igen. I Dyreverdenen er der endnu mange Tegn paa Liv ? 

 I Skoven er der endnu et ikke ringe Antal af Standfugle, som Spætter 

 og Træløbere, Skovskader og Solsorter, Bogfinker og Stillidser, Høge 

 og andre Rovfugle; ogsaa Krager, der her om København om Dagen 

 drager ind til Byen fra Skovene nord herfor for at søge en og anden 

 Bid til Næring, ligesom Maagerne fra Sundet næsten paa Kommando 

 søger ind til Byens Søer og har vænnet sig til at blive fodrede ved 

 Bredderne og ved Husenes Vindueskarme 1 . 



1 Om Livet i Skoven ved Vintertide se en Afhandling af E. Rostrup 1892 i 

 „Naturen og Mennesket", 7. 



