236 



8. Vinteren 



f. Ex. Rødgranens i 8-9—12 Aar, Kristtornens 2—3 Aar. Der er 

 andre, hvis Blade kan holde sig Vinteren over og saa dø ved Vaarens 

 og Løvspringets Komme. Nogles Blade dør i Reglen om Efteraaret, 

 men under gunstige Kaar, inde i Skoven, kan de holde sig grønne 

 Vinteren igennem, særlig naar de sidder lavt nede ved Jorden, f. Ex. 

 hos Hyld, og man kan endog se Knopper (standsede?) i Løvspring, 

 f. Ex. hos Vedvindel ; de i Fig. 142 afbildede Skud er tegnede den 

 24. Januar og fandtes i en Granskov, paa Planter af 0,5—1 m Højde. 



Vore stedsegrønne Vedplanter 

 er ikke mange, nemlig følgende : Naale- 

 træerne (undtagen Lærk og af sjældnere 

 Arter Ginkgo og Taxodium), og af 

 Tokimbladede : Kristtorn , Vedbend, 

 Hedelyng, Klokkelyng, Rosmarinlyng, 

 Tyttebær, Tranebær, Melbær, Revling, 

 Mistelten, Linnæa, Chimaphila umbel- 

 lata og Ulex, samt af Haveplanter 

 Vinca, Mahonia, Daphne Laureola, 

 Prunus Laurocerasus , Buxus, Rhodo- 

 dendron, Aucuba og delvis Liguster 

 m.fl. 



Af Halvvedplanter maa nævnes 

 Gyvel og Visse, for saa vidt som deres 

 Stængler er grønne og vistnok assi- 

 milerende under gunstige Temperaturforhold, samt Arter af Brombær 

 (delvis) og Timian. 



Andre kan staa længe med Løv, i. Ex. Blaabær, unge Grene af 

 Vedvindel, Brombær, Rose, Hyld, men kan ikke regnes til de egent- 

 lige stedsegrønne, hvis Blade er mere ell. mindre læderagtige, mørke- 

 grønne og glinsende (fordi Lyset kastes tilbage fra den tykke Over- 

 hud). Det er et Karaktertræk for vor Natur, at Vedplanterne paa 

 de nævnte faa Undtagelser nær er løvfældende om Efteraaret; dette 

 kan betragtes som et Værn mod for stærk Fordampning i Vintertiden. 

 Unge Bøge og unge Ege, saakaldte Risbøge og Risege, beholder Løvet 

 om Vinteren, men det er vissent (Fig. 143); naar Løvspringet er 

 kommet i Gang, falder deres Blade efterhaanden af. 



Ogsaa af vore urteagtige Planter er der stedsegrønne og løv- 

 fældende, idet jeg ved Begrebet stedsegrøn ogsaa tænker paa de 

 Arter, hvis fleste udviklede Løvblade ganske vist visner ved Vinterens 

 Indtræden, men hos hvilke der dog i Skudenderne findes aabne Knopper 

 med unge. halvvejs udfoldede Blade, som ofte er dækket af hvide 

 (d. e. luftfyldte) Haar, især paa Undersiden. Yngre Blade er aaben- 



Eig. 143. Queren* pedunculatct (Januar 1915; 

 tiribskov). Dele af en Ris-Eg. Løvbladet er 

 visnet. (E. W.) 



