250 



8. Vinteren 



saa faa stedsegrønne Vedplanter beskadiges af de Sne- og Isbyrder, 

 der lægges paa dem, skyldes det vel nærmest den Omstændighed, at 

 deres Grene har en høj Grad af Elasticitet (se Billederne). Men mange 

 Træer knækkes undertiden 1 . 



De mekaniske Paavirkninger, der særlig skyldes Vinteren, er hos 

 os vel i det hele ret betydningsløse; nogle møre Grene knækkes; de 

 Grene (nærmest Dværggrene), som frivillig og normalt ved et eget 



Fig-. 146. Fig. 147, 



Fig. 146. En lille Skovfyr ses dækket at Sne, som har tynget Grenene bueformet ned; i Fig. 147 ses 

 den befriet for sit Snelag, Grenene har atter antaget deres tidligere Retning. 

 Fot. af C. H. Ostenfeld. 



Løsningslag afkastes af Træer (Poppel, Eg, Fyr, Rødgran, Taxodium 

 o.a.) 2 , afkastes nu maaske noget tidligere. Størst Fare er der, naar 

 f. Ex. en Rødgranskov med Snelæg paa Kronen ved Vintertide træffes 

 af en Storm, som omtalt S. 197. 



2. Kulden. I en Plante er der, soin foran omtalt, samtidig 

 unge og gamle Cellevæv, døde ved Siden af levende, og meget ung- 

 dommelige, som er i fuld Vækst, sammen med stærkt forveddede og 



1 Om Snetryk se A. Oppermann „Træ": 64. H. Hesselman 1912 om Sne- 

 brud i Meddel, fr. Statens Skogsförsöksanstall G: 192. Johs. Helms 1917. Om Is- 

 slag: Dansk Skovforenings Tidsskrift 1916 med flere Billeder. 



2 Jvfr. OGP. 08: 36. Ørsted 1862, 1863. Efter R. v. Höhnel o. a. skal det 

 findes kos de fleste Arter af Eg, Poppel, Pil, Benved, Hæg, Ælm, Lyng, Ær, Ask, 

 Fuglekirsebær; nærmere i Mittheil. d. forsti. Versuchswesen für Oesterreich, Heft 3. 

 Se Büsgen 1897: 19. De afkastedes af Popler i Valby allerede i Aug. 1917. 



