8. Vinteren 



253 



ved Distraktion begaaet en Fejl, idet Efteraarets Slutning sattes til 

 »hen i Oktober« , medens Vinterens Begyndelse sattes til omtrent 

 Midten af November. Den Maaned, som saaledes faldt ud af Aaret, 

 skal naturligvis regnes til Efteraaret Løvfaldet ender jo for mange 

 Arters Vedkommende først ind i November, og Stivelsens Omdan- 

 nelse begynder ligeledes noget ind i November; da begynder der en 

 Omdannelse af denne Stivelse til Sukker og Fedt, og den 

 fortsættes ind i December, i alt Fald for Barkens Vedkommende, alt- 

 saa i de periferiske Dele af Akserne. 



Hos nogle Arter, de saakaldte Stivelsetræer, vedbliver en Del 

 Stivelse at være til Stede i Marv og Ved Vinteren igennem, altsaa 

 i de indre Dele af Akseorganerne, men i ringere Mængde end om 

 Efteraaret ; Stivelsen i Barken forsvinder derimod helt, idet den gaar 

 over dels til Fedt, dels til Sukker. Til Stivelsetræerne hører de 

 fleste Arter, bl. a. Eg, Bøg, Ask, Hassel, Ælm , Arter af Kærne- 

 frugtfamilien, Pil og Løn; altsaa særlig Arter med haardt Ved; Bø- 

 gen er vel det mest typiske Stivelsetræ. 



Hos andre Arter, navnlig de med blødt Ved, forsvinder Stivelsen 

 ogsaa i Ved og Marv og omdannes til Olie og til Dels til Sukker (Gly- 

 kose), og de har i de yngre Organer slet ingen Stivelse fra Dec. til 

 Slutningen af Febr. Til disse »Fedttræer« hører Skovtyr og andre 

 Arter af nordiske Naaletræer, og »Blødtræer« som Birk og Lind, Æl, 

 Benved o. a. Naaletræerne indtager for øvrigt, ligesom nogle andre, 

 mest en Mellemstilling. 



Midvinters har man da altsaa en »Fedtperiode«, men fra Begyn- 

 delsen af Forvaaren (omtr. Marts) begynder Sukkeret og Fedtet at 

 forsvinde, idet det nu føres tilbage til Stivelse. Her i Danmark sker 

 dette, efter O. G. Petersens Undersøgelser, i den sidste Trediedel 

 af Marts Maaned, i andre Lande til anden Tid. Ifølge Lutz er 

 det ikke muligt skarpt at skjelne mellem Stivelsetræer og Fedttræer, 

 i alt Fald har han fundet store individuelle Forskelligheder; O. G. 

 Petersen har samme Mening (1896: 10). Maaske hidrører disse der- 

 fra, at der er mange, i disse Forhold forskellige Smaa-Arter. 



Tidsrummet fra Løvfaldet til Vaarens Begyndelse bliver saaledes 

 delt i to store Afsnit; i det første, der kan kaldes Forvinteren 

 (S. 231), findes endnu en Del Stivelse, der er i Omdannelse; i det 

 andet, Midvinteren, er der et Fedtmaximum, der varer omtr. 3 

 Maaneder, og hvis Grænse er Forvaaren. Derefter optræder der, 

 som tidligere anført, i Marts til maaske lidt ind i Maj, et nyt Sti- 

 velsemaximum, som varer til Løvspringstid. I Maj Maaned forsvinder 

 Stivelsen atter, undtagen i det indre af de tykkere Stammer, men nu 

 for at bruges efter sin Bestemmelse, nemlig til Dannelse af Vaarens 



