258 



8. Vinteren 



Ogsaa om Korkens Bygning og Egenskaber maa her henvises til 

 Lærebøgerne. 



De m teagtige Planter er jo ikke beskyttede ved Kork eller kutini- 

 seret Hud ; men ogsaa de har dog forskelligt Værn, dels den foran om- 

 talte Omdannelse af Stivelse til Sukker, dels Snedækket; Landmanden 

 kender godt Skaden af Barfrost og Nytten af det lunende og mod 

 Fordampning beskyttende Snedække; navnlig for de aabne Marker 

 uden for Skoven er Sneen et vigtigt Værn; inde i Skoven har den 

 vel ikke den Betydning som udenfor, fordi Faren for Frost og for 

 Fordampning ved Blæst der i Reglen er mindre. 



3. Vin ter -Knop per ne. Det fremgaar af det foran anførte, at 

 der i Knopperne er ganske ungdommelige Stængeldele og Løvblade, 

 ofte ogsaa Blomster. Det er da naturligt, at Knopperne særlig maa 

 beskyttes mod disses Udtørring. Derfor er Vinterkopperne hos 

 næsten alle vore Vedplanter udstyrede med et Knopdække, der i 

 Begelen er Blade eller Bladdele, som i Form og anatomisk Bygning 

 er tilpassede til Vintertidens Kaar og til at værne de ungdommelige 

 Væv i det ' Indre. 



Meget faa danske Vedplanter har intet særligt Knopdække, Knop- 

 perne er »nøgne«, f. Ex. Tørst, Hedelyng og Ene (hvis indre, yngre 

 Løvblade beskyttes af de ydre og ældre), af fremmede f. Ex. Valnød- 

 træet. De andre har i Regelen Knopskæl, hvis Arbejde og Liv 

 er henlagt til Vintertiden, og er denne til Ende, og Løvspringet be- 

 gynder, kastes de bort som unyttige Redskaber; de har gjort deres 

 Gerning og maa gaa 1 . 



Kun et Par Forhold vil jeg nævne. Rødællen har egentlig ingen 

 Knopskæl; hvert Skud begynder nemlig med et Løvblad, men dettes 

 to Akselblade i Forbindelse med Ryggen af deres Løvblad og Aksel- 

 blade af det følgende Løvblad danner Knopdækket. Bladstilken 

 hjælper i nogle Tilfælde med til at beskytte, idet den hos visse, især 

 stedsegrønne Arter er opadbøjet, saa at Knoppen staar mellem den 

 og Stængelen, f. Ex. Tyttebær, Mosebølle. Ogsaa hos Risbøge og 

 Risege er der noget af det samme (Fig. 143). Nogle har kun urte- 

 agtige, bløde Knopskæl (Ulvsrøn f. Ex.); men de fleste er meget 

 vandfattige. Mange Knopskæl har paa Ydersiden Korklag, der maa 

 nedstemme Fordampningen. Et saadant Træ staar da helt igennem 

 klædt med Kork fra Top til Taa, f. Ex. Hestekastanien 2 og Kana- 



1 Om Knopper og Knopskællenes Former og indre Bygning existerer der en meget 

 stor Literatur. Her skal kun henvises til den nordiske, især Vaupell 1855, Are- 

 schoug Fysiograf-Sällsk. 1871, O. G. Petersen 1908: 10—13, Th. Resvoll 1909, 

 1911: 15—17. 



2 Se Fig. 5 hos OGP. 08: 11. 



