262 9 - Forvaaren 



Thema, som navnlig er behandlet afAreschoug i Lund (1895), 

 Jean Massart i Bruxelles (1903 b) og sidst af E. J. Salisbury i 

 England (1916). Desuden kan anføres, at Ortmann '(1886) har fore- 

 taget nogle faa Undersøgelser over de Midler, ved hvilke vandrette 

 Jordstængler beskytter deres Knopper under deres Vandring gennem 

 Jorden, hvilket jeg i »Almind. Botanik« (1900) har omtalt og oplyst 

 ved Fig. 120, fordi Midlerne tildels er ganske de samme hos disse 

 som for de Lysskud, der fra Jorden søger lige op til Lyset 1 . 



De Maader, paa hvilke Skuddene baner sig Vej gennem Jorden, 

 idet de beskytter de yngste Blade, er kortelig følgende. I nogle Til- 

 fælde sker dette ved Hjælp af sammenrullede Lavblade, der kan 

 danne en meget fast, sylformet Spids, som med Lethed gennemborer 

 Jorden; saaledes især hos Græsser og Stargræsser og mange andre 

 Enkimbladede. Hos andre Arter lægger et eller flere Lav-Blade sig 

 midlertidig kappeformet hen over Stængelen, dens yngre Blade og 

 Vækstspids, og disse Blade har hos nogle et ret fast Væv i den 

 Del, der særlig skydes frem forrest. Hos atter andre, der har mod- 

 satte Blade, slutter et Bladpar sig midlertidig sammen over de efter- 

 følgende yngre. Hos atter andre finder man Pladerne af selve Løv- 

 bladene, saa længe de er ganske unge, før Løvspringet, rullede sam- 

 men til et fastere Legeme, der magter at løfte eller gennembore 

 dækkende Løv eller Jord (f. Ex. Kodriver). 



Den interessanteste Type er den, hvis Stængelende eller Løvblade 

 er krogformet bøjede, saaledes at de ligesom albuer sig frem gen- 

 nem Jorden ved Hjælp af ældre og fastere Dele (f. Ex. Hvidsimmer 

 Fig. 144; Skovsyre Fig. 145). En stor Mængde Skovbundsplanter 

 har saadanne krummede Stængler eller Løvblade, f. Ex. Skvalderkaal, 

 Bingelurt, Tandrod (Dentaria), Smørblomst, Sanikel, Desmerurt, 

 Fladbælg og andre Ærteblomstrede, Skælrod og Snylterod (Monotropa) 

 o. fl., desuden kan Vinterblomme nævnes som særlig tydeligt og vel- 

 bekendt Exempel. 



Salisbury har ved Maalinger og Forsøg fundet, at naar Krum- 

 ningen udjævnes og Stængelen rettes ud, sker dette ikke ved Ny- 

 dannelse af Celler, men ved Strækning af dem, der ligger paa den 

 konkave Side; saaledes kan Middellængden af Hud-Cellerne paa den 

 konvexe Side hos Hvidsimmer være det dobbelte af den paa den 

 konkave. Strækningen af de krummede Dele fremkaldes, naar Lys 

 falder paa Bladpladerne, og den foregaar desto hurtigere, jo stærkere 



1 I D. Vid. Selskabs Skrifter, 8 R., 2 Bd., 1918 findes en Afhandling af mig 

 om „Jordudløbere", i hvilken den forskellige Bygning af disses Stængelender nær- 

 mere omtales og afbildes. 



