11. Fuldvaaren 



289 



hvilke de øverste Grunddele er næsten hindeagtige, gennemsigtige 

 og tillige sammenbundne af spindelvævsagtige Traade (Haar). Nogle 

 af Knopskællene paa Fig. 149 var 3 — 3 x /2 cm lange, altsaa meget 

 længere end hele Knoppen, før Løvspringet begyndte. Mange andre 

 Arters Knopskæl har ogsaa hvide, silkeglinsende (d. e. luftfyldte) 

 Haar, navnlig paa den udadvendte Underside. 



Knopperne af Rødgran og Ædelgran forholder sig noget ander- 

 ledes, idet de inderste Skæl danner en sammenhængende, tynd, brun- 

 lig Hætte, der en Tid lang følger de indre Deles Vækst, men der- 

 efter kastes af (Fig. 152 C). Ved Grunden af det friskgrønne Naale- 

 knippe, der kommer til Syne, sidder der paa Figuren mange andre, 

 brune Knopskæl. Arter, hvis Knopskæl ikke kan vokse med Løv- 

 springet, udsætter dette til en gunstig Aarstid (efter Griiss). 



Disse nu omtalte Forhold med Knopskællenes Vækst og Rolle 

 som beskyttende Organer mod Frost og for stærk Fordampning op- 

 fatter jeg som særlig ejendommelige for koldt tempererede Klimater 

 (ligesom ogsaa Vinterknoppernes Størrelse og Indhold af unge Løv- 

 blade og Blomster; se S. 246); jeg har ikke set noget lignende i 

 Troperne, uden rent undtagelsesvis og i særlig tørre Egne 1 . De maa 

 aabenbart ogsaa være ret overflødige navnlig i Egne med Regnskov. 



Den Ejendommelighed, at Løvbladene i Knoppen er mere eller 

 mindre sammenlagte, sammenfoldede eller sammenrullede paa en eller 

 anden Maade, hvorved der skaffes Plads til Pladen saaledes, at den 

 straks, naar den udfolder sig, har en forholdsvis stor Flade 2 , er 

 utvivlsomt ogsaa langt almindeligere hos de koldt tempererede Egnes 

 store Knopper end i Troperne; dog herom synes der at mangle Un- 

 dersøgelser. 



Naar Bladene hos vore Træer udfoldes, efter at de faste Rygribber 

 en Tid lang har taget Stødet af, er Grønvævet længst tilbage i 

 Udvikling (OGP. 1908: 17). 



De lige udfoldede Løvblade er i Regelen frisk grønne og lysere, 

 end de senere bliver. Nogle er dog rødbrunt eller gulbrunt farvede, 

 f. Ex. Bladene af Eg, Asp og andre Poppel -Arter, Valnød, Navr, 

 Hvidtjørn, Berberis o. a. Rimeligvis er dette et varmesugende Mid- 

 del (Anthokyan; se S. 243 og 265). 



I mange Tilfælde er de, som tidligere nævnt, værnede mod for 

 stærk Fordampning ved at være mere eller mindre dækkede af hvide 

 eller graa (d. e. døde, luftførende) Haar, navnlig paa Undersiden, 

 hvor vel oftest Spalteaabningerne ligger eller dog er talrigst, f. Ex. 



1 Se f. Ex. Warming, Lagoa Santa, 1892, Figurer S. 409, 410 og 411. 



2 Se f.Ex. Vaupell, 1855: 57; Warming, Alm. Bot.; O.G.Petersen 1908. 

 Bot. Tids. 35 (Warming, Skovene) 19 



