290 



11. Fuldvaaren 



hos Bøg, Røn. Foruden de nævnte morfologiske Værn for de unge 

 Blade kan der i selve Tidspunktet for Løvspringet være et vigtigt 

 Værn; sent Løvspring er ikke uden Betydning. Egen, f. Ex., er 

 meget mindre udsat for at lide ved Nattefrost end Bøgen, fordi den 

 kommer senere; tillige gaar Løvspringet langsommere for sig, saa at 

 ikke alle Skud er lige meget udsatte. 



Nutation. Hos nogle Vedplanter er de lige udfoldede Løvskud 

 rettede mere eller mindre lodret op eller lige ud, f. Ex. Akselbær- 



Fig. 156 Ung Gren af Bøg (13. Maj 1914), Danstrup Hegn. De lange, hindeagtige Akselblade, der er 

 Knopskæl, sidder endnu. Grenen er stærkt nuterende. Omtr. Vi- (E. W.) 



Røn og Sorbus vestita, Spidsløn, Ask, Birk, Æl, Stikkelsbær, Ulvs- 

 røn, Jasmin (Philadelphus) o. a. Navnlig maa Skovfyr og Bjærgfyr 

 fremhæves ; deres ganske unge Skud staar i Løvspringstiden stift op- 

 adrettede som smaa graalige Julelys, og Dværggrenene er opad 

 tiltrykte til Modergrenen og indhyllede i deres hvidgraa Knophylster 

 (»Naalehus«). 



Andre Arters unge Skud viser derimod Nutation, d. e. de nikker 

 mere eller mindre, er bøjede eller krummede stærkt nedad, ofte næ- 

 sten lodret hængende; saadanne Arter er Avn. Bøg, Ene, Hassel, 

 Lind, Rødgran og andre Picea-Arter, Ælm, Vild Vin. Bøgens nu- 

 terende Skud (Fig. 156) er særlig elegante, idet de frisk grønne, 

 glinsende Blade endnu er besat med lange, sølvglinsende Dækhaar 

 og maaske endnu delvis værnede af de lange Knopskæl, som imid- 

 lertid snart vil løsnes og blive et Spil for Vinden. Rødgran 

 kan have Aarsskud paa 5 — 10 cm Længde, der er stærkt nuterende 

 (3. Juni). 



Nutationen begynder allerede, før Knopperne er helt udfoldede, og 

 den kan iagttages længe derved, at selv lange Grene kan være nedad 



