13. Skovklimaet 



317 



Forholdene i Luften indvirker ogsaa paa Varmeforholdene i 

 i Jordbunden. Skovdækket Jord er bedst beskyttet baade mod at 

 optage Varme om Dagen og mod Varmeudstraalingen om Natten. 

 Forskelligheden mellem Jordtemperatur i Mark og i Skov er derfor 

 stor. Varmesvingningerne bliver mindre i Skovbunden end paa Fri- 

 land; Skoven mildner Ekstremerne i enhver Dybde. I Sommerhalvaaret 

 er Skovbunden noget køligere end Frilandsjord, i Vinterhalvaaret 

 oftest lidt varmere. Frosten trænger ikke saa langt ned i Skovbunden 

 som paa Friland; Jorden i Bøgeskov fryser ofte slet ikke. 



I vore Løvskove maa Skovbunden blive opvarmet langt tidligere 

 end i de stedsegrønne. Skovbundens Plantevækst eller Dække har 

 selvfølgelig Betydning. Et Løv- eller Mosdække holder Skovbunden 

 køligere om Sommeren, varmere om Vinteren. Man finder om Vin- 

 teren Skovbunden med dens Bladdække blødt at træde paa, og kun 

 det allerøverste Bladlag er lidt frosset. Frosten trænger senere ind 

 i Skoven end paa Friland, navnlig hvis Bunden er mosdækket. Bydder 

 man Løvdækket i en Bøgeskov til Side, finder man under det Simmer, 

 Bingelurt og andre Arter færdige til at løfte Hovederne op mod For- 

 aarssolen, med Blomsterne vidt anlagte. Sneen lægger sig som et 

 jævnt Dække inde i Løvskovene og bliver liggende længere der end 

 paa Friland, naar Solvarmen her bringer den til at smælte. 



Skovluftens Varmeforhold faar næppe stor Betydning for Planterne, 

 men Jordbundens desto mere. Planterne er ikke udsatte for de stærke 

 og hurtige Svingninger, med skiftende Frost og Tø, som finder Sted 

 uden for Skoven. 



Skovluftens Sammensætning er kun yderst lidet forskellig 

 fra Luftens uden for Skoven saa vel hvad Ilt- som Kulsyreholdighed 

 angaar. Heller ikke er det bevist, at der er mere Ozon i den. Der- 

 imod er den mere ren for Støv og Bakterier. 



Vind. G. Kraus har gjort mange Maalinger over Vindforholdene 

 »auf kleinstem Baume« (1904, 1911); han fandt, at »enhver nok saa 

 ringe Ujævnhed i Jorden, saasom Grave, Lavninger, Stene osv., selv 

 om de ogsaa kun beløber sig til Decimetre, forandrer Vindstyrken, 

 endog kan fremkalde Vindstille,« og at »Buske og Træer i høj Grad 

 svækker Vinden selv ved Vintertide, naar de er bladløse; ikke blot 

 bag hver Busk men ogsaa inde i hver Busk bliver Vindens Magt 

 brudt.« En Busk af Pimpinellerosen, der var 0,5 m høj, brød Vinden 

 saaledes, at der bag den kun var 0,35 eller 0,30 samtidig med, at 

 der foran den var henholdsvis 1,27 og 2,64 Vindstyrke. Det er ogsaa 

 en Erfaring, som vi alle ofte har gjort, naar vi fra Friland træder 

 ind i Skoven, at Skoven bryder Vinden; men andre Maalinger end 



