14. Assimilât] onsarbe.jdet 



225 



Slaaen, Abild, Røn, Løn, Ribes, Ulvsrøn. Ogsaa Bøg kan have svage 

 Tænder). Det tropiske Løvblad er for saa vidt mere ensformet end 

 vore danske Vedplanters, naar de meget sammensatte Blade samt 

 Palmernes og andre usædvanlige Former undtages. Efter Miyoshi 

 gælder det samme for Japan; i den tropiske Del af dette Land er 

 det ensformede, helrandede Løvblad herskende, med de samme Und- 

 tagelser, men i den koldere Del er det omvendt: »Mellem Klima og 

 Bladrand, siger han, er der Sammenhæng.« Han anser det helrandede 

 Blad for at være en mere fuldkommen Dannelse, der skyldes gunstigere 

 klimatiske Forhold. Dermed er dog ikke Sagen forklaret. 



En anden, træffende Bemærkning gør Miyoshi ogsaa, nemlig at 

 Tropetræernes Blade i Størrelse staar over tempererede Landes, men 

 at Skuddene i Bladantal staar tilbage for dem. Her kan tilføjes, at 

 medens Skuddene hos vore Løvtræer og Buske bærer Løvblade over 

 hele deres Længde undtagen netop kun i Knopskælsregionen, er de hos 

 mange Tropearter fortrinsvis samlede i Enderne af Grenene, hvilket 

 f. Ex. Johs. Schmidts Afhandling om Mangrovevegetationen oplyser 

 ved fortrinlige Billeder (Bot. Tidsskr. 26). Hos Arter med toradede 

 Blade som især vore Ælme og Avn, i mindre Grad Bøg, vil et Skud 

 ofte i paafaldende Grad kunne minde om et stort finnet Tropeblad. 

 Ogsaa deri er der Lighed, at Løvbladene er usymmetriske, idet enten 

 den mod Skuddets Spids vendte Sidedel er større end den mod dets 

 Grund vendte (Ælm, Lind) eller omvendt (Bøg, Avn, Castanea). Nogle 

 Vedplanter forandrer Bladform, naar de bliver blomstringsdygtige, 

 tydeligst hos Vedbend, mindre tydelig betinget af Blomstringsalderen 

 hos Kristtorn. 



Med Hensyn til Bladformer skal endnu blot peges paa, at ogsaa 

 her optræder Former, som afviger fra det for Arten gældende, f. Ex. 

 stærkt indskaarne (laciniate) Blade hos Avn, Æl o. a. (Skovrider 

 Weis mann har fundet en Bøg med fligede Blade i Frær Purker 1 ) 

 eller afvigende farvede (variegate). 



Savtænders og andre lignende randstillede Smaatakkers bio- 

 logiske Betydning er ikke helt opklaret, men de udskiller vist i de 

 allerfleste Tilfælde Slim eller Harpiks eller andre Stoffer, som tungerer 

 i Knoptilstanden eller Løvspringstiden, undertiden senere, og kan være 

 i Forbindelse med Vandudskilning (Hydatoder). Efter Reinke ud- 

 dannes Tænderne i Knoppen forud for Pladen og secernerer. Deres 

 Betydning er vistnok at overstryge Bladene med Stoffer, der hindrer 

 farlig Fordampning i Bladets første Levetid. De findes ogsaa hos 

 mange Urter. Ekstra florale Nektarier (honningdannende Kirtler 



1 Efter Oppermann i „Vrange Bøge" S. 253. 



