14. Assimilationsarbejdet 



339 



Det gælder for disse Tal som for de andre, at de kun kan være 

 •omtrentlige, fordi der er for mange Vanskeligheder for en nøjagtig 

 Statistik. Men Forskellighederne er saa store, at man ubetinget kan 

 sige, at Helrosetplanter er i betydeligt Mindretal overfor de strakt- 

 leddedes to Grupper (51 mod 280). Paa Friland er det aabenbart 

 omvendt Rosetplanterne , der har Overtaget over for de høje strakt- 

 leddede. Helrosetskuddet synes ikke heldigt i den lyssvage Skovs 

 Indre; det passer bedst til lysaabent Land. 



Naar jeg sammenligner Antallet af Arter paa Skovbunden (altsaa 

 uden Vedplanterne), der har udelte, i det højeste tandede eller takkede 

 Blade, med Arterne med stærkt indskaarne eller delte, finder jeg- 

 Forholdet at være omtr. 70%: 30%; der er saaledes en langt større 

 Procentmængde stærkt indskaarne her end inden for Vedplanter ne. 

 Trangen til Indskæringer maa formentlig ogsaa være meget større 

 paa Skovbunden; thi Nytten af Indskæringerne er aabenbart den 

 (hvad Kerner vist først har udtalt), at Lyset lettere trænger gennem 

 Bladene ned til Planter, der vokser lavere, eller ned til Plantens 

 egne, lavere staaende Blade. Paa aabent Land er der heller ikke 

 forholdsvis saa mange med stærkt delte Blade som med enkelte; hos 

 disse vil der formentlig meget lettere kunne komme Lys fra Siden 

 ind til de lavere staaende, end i Skoven, hvor Lyset hovedsagelig 

 kommer lodret ned gennem dens Løvtag. 



Tænder i Bladranden. Ligesom hos Vedplanterne har vore 

 allerfleste Skovbundsblade Tænder eller Takker i Randen (Græstypen 

 navnlig undtagen), og det selv en Del af de stærkt indskaarne. 

 Anheisser har i sin Tid (1900) opstillet en egen Bladtype, som 

 han kaldte den »aruncoide« efter Spiræa aruncus; den har indskaarne 

 Plader med Savtænder, saaledes som f. Ex. Skvalderkaal , Bjørneklo, 

 Druemunke, Mjødurt, Angelik (Fig. 192, Fig. 183 B, Fig. 182 A), men 

 for øvrigt ogsaa blot tandede Blade. Den er meget karakteristisk for 

 Stauderne i fugtige Skovdale, ved Vandløb og i det damprige Skov- 

 indre. 



Hvad Nytte Bladtænderne gør, er for øvrigt lige saa lidet klart 

 som hos Vedplanterne (S. 325). I visse Tilfælde kan de dog aflede 

 det overflødige Vand. 



Der er skrevet meget om de S. 320 nævnte Drypspidser hos 

 tropiske Regnskovtræer (se f. Ex. Warming, Alm. Bot.). Noget rig- 

 tigt er der vel nok i den Opfattelse, at de langt udtrukne Spidser 

 tjener til hurtigere at aflede Vandet, som ellers vilde hæmme 

 Fordampningen; men en betydelig Overdrivelse er der sikkert 

 ogsaa, saaledes, naar man har villet finde »Drypspids« hos flere af 

 vore Skovbundurter, saasom Skov-Fladstjerne, Barsvælg, Tandrod, 



22* 



