342 



14. Assimilationsarbejdet 



indtrængende Lys; saadanne Blade faar naturligvis ogsaa forskellig 

 Bygning af Over- og Underside. Hos Storkonval stiller Bladene sig 

 vandret og i Etager paa den ofte krummede Stængel (se Lindmans 

 Billede 1899). Ligeledes stiller Ørnebregnens Bladafsnit sig vand- 

 rette i Etager paa den buekrummede Midtribbe (Fig. 185). Lyset 

 falder saaledes altid ensidig ind paa Bladets hele Overside og frem- 

 kalder dens Afvigelse fra Undersiden. 



Den høje Luftfugtighed medfører, at Fordampningen nedstem- 

 mes, og Bladet bliver rigere paa store Lufthuler i Grønvævet 

 Dermed staar i Forbindelse, at Spalteaabn in gerne bliver talrigere og 



Fig. 185. Ørnebregner paa Lyngbund i et Skovbryn i Frær Purker. Juli 1909. (E. W.) 



optræder ogsaa paa Oversiden, for at fremme Fordampningen. Palis- 

 sadevæv og Svampvæv bliver meget tynde og ofte kun lidet forskel- 

 lige, og Bladene bliver i det hele usædvanlig tynde. Hudens Celler 

 bliver meget tyndvæggede og stærkt bugtede. Undertiden findes 

 ogsaa Grønkorn i Hudcellerne, hvorved Assimilationens Forringelse 

 ved det svage Lys modarbejdes. Spalteaabningerne ligger i Over- 

 fladens Niveau og ikke nedsænkede. Voks, Fedt eller Haarklædning 

 paa Huden mangler. Den stille og fugtige Luft og den mere eller 

 mindre fugtige Bund medfører, at Styrkevæv helt mangler eller dog 

 er meget svagt. Vand væv mangler selvfølgelig ogsaa, dog kan 

 Overhuden være meget høj (f. Ex. hos Skovsyre, Skovsalat). 



Exempelvis gives her (Fig. 186—188) nogle Billeder af nogle 

 Arters Løvblade 1 . 



1 Forskelligheder i Typerne omtales af Håber Ian dt i hans Physiol. Pflan- 

 zenanatomie. 



