346 



14 Assimilationsarbejdet 



store Assimilationsflader som muligt, passende til Kaarene. De maa 

 derfor foretage Bevægelser, for at disse Maal kan naaes. I Knoppen 

 ligger de tæt sammentrængte med Oversiden vendt mod Aksen; paa den 

 udviklede Gren er Stængelleddene i mange Tilfælde lange, og Pladerne 

 kan være drejede f. Ex. saaledes, at Kanterne vender ind mod Aksen. 

 Naar Stængelledene er korte (Rosetskud), bliver Bladene stillede i 

 mange lodrette Rækker. Der er derfor stor Forskel paa Bladenes 

 Stilling inde paa Skovbunden og ude i Skovbrynet. Inde i Skoven 

 kommer Lyset lodret ned gennem Kronerne, og Bladpladerne stiller 

 sig derfor saa vidt muligt vandret, hvad allerede berørtes foran 

 (Pig. 185). Ude i Skovbrynet kommer Lyset især fra Siden, og man 

 vil derfor se, f. Ex. at den samme Bregne, som inde i Skoven breder 

 sine Rosetblade ud til alle Sider, nær Skovranden stiller de fra Ran- 

 den fjerneste mere eller mindre lodret (S. 341). 



Hvordan Bladet opfatter, vi kan næsten sige sanser, om det har 

 den gunstigste Stilling i Forhold til Lysets Retning og Lysets Styrke 

 eller ikke, og hvordan det ved Drejninger, i nogle Tilfælde alene af 

 Stilken, i andre Tilfælde ogsaa af Akserne, opnaar at komme i den 

 gunstigste Stilling, ved vi i sidste Instans intet om. Bevidsthed kan 

 vi ikke tillægge det. Det er hovedsagelig Bladpladen, der er følsom 

 og modtager Indtrykkene, men de ledes dernæst til Stilken, og i 

 denne foregaar da hovedsagelig Bevægelsen. Maaske tjener de S. 344 

 nævnte linseformede Hudceller som Sanseorganer til at opfange Lys- 

 virkninger. Ud fra det anførte maa man søge at forklare de Stillings- 

 forskelligheder, som vi ser. 



Bladmosaik kaldte Kerner det Forhold, at Løvbladene paa et 

 Skud passes saaledes ind mellem hverandre, at der dannes store, om 

 end gennembrudte Assimilationsflader; dette er et Middel til at ud- 

 nytte det mest mulige af Lyset 1 . Bladpladerne har derfor forskellig 

 Størrelse, saa at Pladsen udfyldes paa bedste Maade. Hos vore Ved- 

 planter sker dette paa forskellig Vis, efter som Bladene er spredte 

 eller kransstillede, og Stænglerne vandrette eller lodrette. 



Nogle af vore Vedplanter har Bladene stillede i to Rækker 

 paa Grenenes Sider, f. Ex. Bøg, Avn, Ælm, Hassel, Lind. Det er 

 let at iagttage, f. Ex. i en Hæk af disse Træer, at saa vel paa de 

 mere eller mindre oprette Grene som paa de vandrette staar Pladerne 

 vandret, med Fladerne rettede mod det stærkeste spredte Lys. Drej- 

 ningerne i Stilken maa da ogsaa være noget forskellige. De vand- 

 rette Grene faar da alle Bladene elegant liggende i et fladt Plan, 

 saa at en enkelt Gren endog kan faa en paafaldende Lighed med et 



1 Jvfr. Warming Alm* Botanik S. 54. Boysen Jensen S. 86 ff. 



