15. Lys og Skygge. Fysiologisk Grenordning 



365 



til at taale Skygge og sin Lære om Bøgens Indvandring føjede 

 Vaupell et meget vigtigt Led til Steenstraps Undersøgelser over vor 

 Skovvegetations Historie. Han forklarer derved ogsaa f. Ex., hvorfor 

 Bornholm har Blandingsskove, thi »de Skove, i hvilke Bøgen endnu 

 ikke har faaet Indpas, er i Regelen Blandingsskove«, og Bøgen havde 

 jo ikke ved egen Kraft fundet Vej til Bornholm. At andre Forhold 

 ogsaa greb ind i vore Skoves Historie, har saa vel han som Boysen 

 Jensen fremdraget (Menneskets Indgriben, Jordbundens Natur, Arternes 

 forskellige Væksthastighed m. in.). 



Chr. Vaupell var Student fra Latinskolen i Kolding (1841), i hvis Omegn 

 han som Skoledreng havde botaniseret meget. Efter at have taget teologisk 

 Embedseksamen, tog han (1847) fat paa Natur- 

 historie, særlig Botanik. Men saa kom Krigen, 

 og han mældte sig straks som Frivillig. Alle- 

 rede d. 19. April 1848 afgik han som Fører 

 for 52 andre Frivillige til Slesvig; men 4 Dage 

 derefter stod Slaget ved Slesvig, og i det mi- 

 stede han sin venstre Arm og kom i preussisk 

 Fangenskab. Dermed var han en stakkels 

 Invalid for Livstid; noget kejtet var han af 

 Naturen, og nu blev han yderligere ubehjælp- 

 som. Jeg kan ikke andet end finde det højst 

 beundringsværdigt, at han kunde tage fat paa 

 Studier ved Mikroskopets Hjælp og udføre saa 

 smukke Arbejder, som han gjorde, over Sjæl- 

 landske Skovmoser o. a. I mine allerførste Stu- 

 denteraar havde jeg stor Interesse af hans 

 Forelæsninger over de danske Skove, som han 

 senere udarbejdede til sit klassiske Værk „De 

 danske Skove", i hvilket der ogsaa er indflettet 



faa Notiser om Hedekrattene i Jylland, som jeg efter hans Anmodning havde 

 gjort i Sommeren 1862 — den Sommer, som han mest maatte tilbringe i 

 Sygesengen. Den 15de September 1862 1 gjorde den Brystsygdom, der var 

 en Følge af hans Saar, Ende paa hans Lidelser. Hans Selvbiografi findes 

 i „De danske Skove". Fig. 203 er fra hans sidste Sygdomstid. 



Ved Wiesners Lysmaalingsmetode kan vi nu gøre langt nøjagtigere 

 Undersøgelser over Træernes Evne til at taale og give Skygge, som 

 det vil fremgaa af det foregaaende. Boysen Jensen er altsaa kommen 

 til Resultater, der i det hele stemmer godt med Vaupells. Han deler 

 Arterne i 3 Grupper efter Assimilationskurvens Form hos de ældre 

 Træer, og de underafdeles dernæst efter Assimilationssystemets Anord- 

 ning og Grensystemets Mægtighed. Han tager Hensyn til de for- 

 skellige Faktorer, der indvirker paa Træernes skyggetaalende Evne, 

 først og fremmest de Lysforhold, hvorunder de vokser. 



Fig. 203. Chr. Vaupell. 



1 I Bricka's Forfatterlexikon staar fejlagtig 5. Sept. 



