16. Blomstringen 



371 



6r. Her en lignende men lidt længere Blomstringstid, fra midt i Maj til 

 lidt ind i Juli. Dunet Gedeblad. 



H. Blomstringen strækker sig gennem det meste af Juli. Herhen Bukke- 

 torn, Rød Kornel, Liguster, Rosmarinlyng; Gyvel. 



i. Blomstringen begynder i Juni og varer langt ind i August eller for 

 nogles vedkommende længere. Hertil: Lind, Rose, Klynger, Vedvindel, 

 Hyld, Klokkelyng, Snebær, Arter af Visse. 



K. Hedelyngen. Blomstrer Aug. — Sept. 



L. Vedbend blomstrer fortrinsvis i Oktober. 



Bestøvningen hos Vedplanterne. Vindbestøvning har de 

 allerfleste af de tidligst blomstrende Vedplanter (S. 271) ; Insekterne 

 er jo da endnu sparsomme, og Selvbestøvning undgaaes aabenbart 

 saa vidt muligt. At Blomsterne er uanselige, uden Farve og Duft, 

 og at Støvet er tørt og let, er velbekendt. Nogle Vindbestøvere 

 blomstrer »paa bar Gren«, nemlig Hassel, Ælm, Æl, Ask, Asp, 

 Pors; samtidig med Løvspringet eller lidt senere blomstrer andre: 

 Bøg, Eg, Avn, Birk og Naaletræerne. Naar Ælm (der er Vindbe- 

 støver, men ogsaa søges af støvsamlende Insekter) undtages, har de 

 enkønnede Blomster, der kan være fordelte paa forskellige Træer 

 (Tvebo) eller paa samme Træ (Enbo). Tvebo Arter er Pil og Poppel, 

 Tax og Ene; hos saadanne kan Støvet have en lang Vej til Hun- 

 blomsternes Støvfang. Enbo er Æl, Birk, Avn, Hassel, Bøg, Eg, 

 Fyr, Gran og Lærk, og ogsaa her maa Støvet føres kortere eller 

 længere Strækninger gennem Luften. Fra det anførte gives dog 

 Undtagelser, f. Ex. den, at Skovfyrren i Sverige i de første Aar af 

 den blomstringsdygtige Alder kun danner Hunblomster (Sylvén), eller 

 den at enkelte Tvekønsblomster kommer til Udvikling. Ask har baade 

 Han-, Hun- og Tvekønsblomster, og de kan efter A. Schulz roere 

 fordelte paa Træerne paa 9 forskellige Maader. 



Det er let at forstaa Nytten af, at saa mange Vindbestøvere 

 blomstrer paa bar Gren; Bladene vil da ikke træde hindrende i Vejen, 

 naar Vinden fører Støvet fra Hanblomsterne til Hunblomsterne. Det 

 er endvidere nyttigt, at Støvet dannes i saa umaadelige Mængder, 

 at f. Ex. Bøgeskovbunden kan være gulstøvet i Blomstringstiden, og 

 at store Støvmængder, mest af Naaletræerne, kan føres af Sted over 

 milelange Strækninger, f. Ex. over Østersøen, og falde ned som »Svovl- 

 regn«; meget maa jo nemlig gaa tabt, men Bestøvningen maa sikres. 



Kun faa tidlig blomstrende Arter har farvede Blomster, Honning 

 og Duft samt tvekønnede Blomster; af indenlandske navnlig Kælder- 

 hals (Daphne mezereum), som passer bedst for Bier, langsnablede 

 Fluer og Sommerfugle, og Pilene, hvis Hanrakler falder i Øjnene 

 ved de talrige, tæt samlede, gule Støvknapper, og som danner Honning 



24* 



