16. Blomstringen 



375 



I Blomstringsmaaden er der saaledes en stærk Modsætning mellem 

 de høje Skovtræer samt nogle Buske paa den ene Side og Urterne 

 paa den anden. De fleste Skovbundsurter har farvede Biostre, 

 hvad der tyder paa Insektbestøvning; nogle faa har ingen Honning, 

 men byder Insekterne Blomsterstøvet som Næring, f. Ex. Simmer. 

 Andre har Honning anbragt paa meget forskellig Maade. 



Hvidt eller blegt lilla er den allerhyppigste Farve; ofte skinner 

 Skovbunden hvid over store Strækninger, navnlig, som tidligere nævnt, 



Fig. 206. Samlag af Skov-Fladstjerne (Stellaiia nernoruin) med smaa Individer at Æretræer (Acer 

 pseudoplatanus). Rungsted Hegn. Juni 1913. (E. W.) 



af Hvidsimmer, Skovmærke, Fladstjernearterne, Skvalderkaal, Skov- 

 kørvel og andre Skærmplanter, Skovsyre, Ramsløg og Skovstjerne. 

 Jvfr. Fig. 150, 158, 159, 160 samt hosstaaende Fig. 205 og 206 af 

 de to Fladstjerner. Ogsaa andre Arter, der ikke optræder i saa store 

 og tætte Samlag, har hvide Kroner (Liliekonval, Maj blomst, Drue- 

 munke, Løgurt). 



Gult er den næsthyppigste Farve (Gul-Simmer, Vorterod, Guld- 

 stjerne, Barsvælg, Kofode, Kodriver, Smørblomst og fl.), men der er 

 i Skoven aldrig saa tætte Samlag af de gulblomstrende Arter som af 

 de hvide. Derimod er gult meget hyppigere paa de lysaabne Marker 

 og Enge. Færre Arter har røde, endnu færre blaa eller violette 

 Blomster, og heller ikke disse optræder i særlig store Mængder 

 (Lærkdspore, Dueurt, Storkenæb, Pragtstjerne, Lungeurt, Skælrod, 

 Vikke, Læbeløs, Klokke. Korsknap, Forglemmigej, Ærenpris, Violer). 



