378 



17. Frøspredning 



befrugtes først Aaret efter Bestøvningen, hvorpaa Frøene modnes den 

 paafølgende Vinter og spredes det 3die Aar i Febr.— Marts. Enens 

 Bærkogle udvikles først i 2det Aar. Naar disse Naaletræer undtages, 

 modnes Frøene oftest 1—3 Maaneder efter Blomstringen. Til de 

 tidligst modne horer Poppel og Pil; allerede i Maj— Juni spreder de 

 deres haarede Frø. Til de næste hører Ælmene. I Juli modnes 

 Kirsebær, Ribs, Stikkelsbær, Mosebølle, Blaabær og Hindbær, og 

 man kan allerede se Rønnens og Druehyldens Frugter begynde at 

 rødme. Men Tiden for Frugtmodning er væsentlig August — Oktober; 

 til de senest modnede hører Valnød, Kristtorn og Brombær. I den 

 foran nævnte Liste af Opper mann (se OGP. 1908: 187) findes 

 ogsaa en Oversigt over Frugtmodningen hos en stor Del af vore 

 Vedplanter. 



Sprednin'gsmaaderne er væsentlig 3 forskellige: ved Vind, 

 ved Vand og ved Dyr (anemochor, hydrochor og zoochor Spredning); 

 Frugter og Frø er indrettede derefter. 



En meget stor Del af vore Vedplanter har tørre Frugter og da 

 navnlig Nødder (Naaletræerne har »nøgne Frø«), færre har Kapsler 

 (Pil, Poppel). 



Vind spredning har en meget stor Del af disse Arter, nemlig 

 Slægterne Gran. Fyr, Lærk, Birk, Æl, Avn, Ask, Lønne-Arterne, 

 Lind og Ælm ; disses Frø er alle paa en eller anden Maade forsynede 

 med tynde Vinger, eller de har Frøuld (Asp og Pil). Det er hoved- 

 sagelig de høje Skovtræer, som benytter Vindspredning, i naturlig 

 Sammenhæng med, at Vinden lettest kan faa fat i deres Frø. Vingerne 

 hos de fleste vingede Arter er skæve og formede saaledes, at Frøene 

 i Faldet sættes i hvirvlende Bevægelse og derved lettere føres ud til 

 Siden, bort fra Modertræet, Mange Arters Vingefrugter bliver ofte 

 siddende længe paa Træerne, nogle endog langt hen paa Vinteren 

 (Avn, Løn, Ask, Naaletræerne, i mindre Grad Lind). Mange Arter 

 kan ved Hjælp af deres Vinger »flyve« langt; Birkens Fro f. Ex. fra 

 Tisvilde Hegn ind i Assserbo Plantage (Helms). Efter Rostrup maa 

 nogle af Pilene i den udtørrede Lersø rimeligvis være førte derhen 

 langt borte fra (S. 368). 



Et ringere Antal af vore høje Skovtræer har tunge Nødfrugter 

 uden Flyvemidler (Agern, Bog, Hasselnødder), der ikke umiddelbart 

 kan føres langt bort af Vinden. De har i sig selv kun lokal Van- 

 dringsevne og det en kort. Men disse Frugter søges af Dyr paa 

 Grund af deres store Rigdom paa Næring, og de slæbes bort af 

 Dyrene, som da maaske taber nogle af dem eller graver dem ned i 

 Forraadskamre til Brug under senere Tider ; saaledes gør Egern, Mus, 

 Skovskader, Nøddekrigen og efter Hemberg ogsaa Vildænderne. 



