380 



17. Frøspredning 



i de samme Træer. Saadanne »Vinterstandere« er bl. a. Sandtidsen 

 med rødgule, Røn, Ulvsrøn, Tax, Benved og fl. med røde og Snebærret 

 med skinnende hvide Frugter; de sidder paa Planten og venter paa 

 at blive spiste. Vi har en stor Mængde Arter med Kødfrugter, være 

 sig Stenfrugter eller Bær eller Frø med Frøkappe eller Underbæger 

 (Rose), hvilket naturligvis er biologisk ligegyldigt, nemlig Abild, Røn 

 og andre Arter af Kærnefrugtede og Stenfrugtede, Benved, Kristtorn, 

 Berberis, Kælderhals, Liguster, Ribes, Mistelten, Vedbend, Tørst, 

 Korsved, Hyld, Gedeblad, Ulvsrøn, de mange Arter af Klynger, 

 Kornel, Ene, samt de to der har Frøkappe: Tax og Benved; den 

 sidstes røde Kapsler bliver siddende længe paa Træet, til hen paa 

 Vinteren, og aabnede saaledes, at Frøet med den rødgule Kappe 

 kan ses. 



Det er et ganske interessant Forhold, at ligesom de høje Skov- 

 træer fortrinsvis har tørre Frugter og Vindspredning, saaledes er 

 Kødfrugterne knyttede til alle lavere Skovtræer og alle Buskene, 

 samt til Skovbr}^n og Krat, altsaa netop det Lag i Skoven, til hvilket 

 Fuglelivet særlig er knyttet. Vore Vedklatreplanter (Vedbend, Ved- 

 vindel og Bittersød), samt vor Vedsnylter (Mistelstenen) og mange af 

 vore Dværgbuske (Blaabær, Bøller, Revling m. fl.) slutter sig til dem. 

 Dyrene fortærer Kødet og spreder Frøene; skulde disse blive slugte 

 med Kødet, gaar de ud med Exkrementerne, og de ere saa haard- 

 skallede eller paa anden Maade værnede mod Mavesaften, at de ud- 

 saaes ubeskadigede 1 . Ejendommeligst er Misteltenens Bær, hvis Frø 

 er omgivne af en meget sej Slim (»Fuglelim«), ved hvilken Frøene 

 klæbes til Grene af de Træer, paa hvilken Misteltenen snylter. Skulde 

 Slimen fæste Frøet til Næbet af Drosselen, der har spist Kødet, 

 stryges det af mod Grenen, og Frøet kan derved komme til at spire 

 endog paa Undersiden af denne. Der er forøvrigt ogsaa andre Dyr 

 end Fugle, der æder Kødfrugt, f. Ex. Egern. 



Serna nder har betegnet denne Spredningsmaade »endozo'isk«, 

 d. e., Frøene føres om »inde i« Fuglene, og den er aabenbart den 

 mest effektive; Kødfrugternes Frø spredes meget langt, længere vist- 

 nok end noget flyvende Frø. Det synes utvivlsomt, at de kan føres 

 f. Ex. over Østersøen (jvfr. Forekomsten af Tarmvrid-Røn og andre 

 Rønnearter paa vore Østersøkyster). Man har indvendt mod Antagelsen 

 af Frøspredning paa længere Afstande, at Mavesaften hurtig vil øde- 



1 I den lille Plantage ved Aal Præstesø v. f. Varde saa jeg mange Kimplanter 

 af Røn i hele smaa Klumper, hver enkelt af disse aabenbart repræsenterende en 

 Udsæd. Overklitfoged Bang havde iagttaget, at Stærene flokkes her i Tusindtal 

 om Natten efter at have spist Revlinger om Dagen. Ogsaa Hyld havde de udsaaet. 

 (Om Pugle, der fortærer Frøene, men ikke Kødet, se OGP. 08: 189.) 



