382 



17. Frøspredning 



Vedplanterne , andre meget sjældnere, altsammen i nøje Overens- 

 stemmelse med, at Urterne hører hjemme i de lavere Lag i Skoven, 

 hvor Kaarene er andre end i Træernes og Buskenes Lag. 



Vindspredning. Mange Urter har Kapsler, og de fleste af 

 disse har smaa Frø, nogle som Gøgeurterne og Arterne af Vintergrøn 

 (Pirola) endog næsten støvfine, med en løst liggende Skal; saadanne 

 Frø og Sporeplanternes Sporer maa kunne spredes af svage Vindpust. 

 Men at en Del af dem kan spredes paa anden Maade, fremgaar af 

 en Iagttagelse af H o ligren 1 , hvorefter Frøene af Gøgeurten Goodyera, 

 der kan være til Stede i Tusindtal paa en enkelt Plante, fæstes saa 

 fast til de vaade Fuglefjer, at man ikke kan blæse dem bort; fra 

 tørre Fjer fjernes de derimod let. 



Slyngspredning. En Del andre, især høje. Skovurters smaa 

 Frø kan maaske spredes ved Slyngspredning, det vil sige, at, da 

 Frøene ligger løst i de aabne, mere eller mindre bægerformede 

 Beholdere med opadvendt Munding, som sidder paa høje, stive og 

 ret elastiske Stængler, vil disse svippe frem og tilbage, naar de 

 bliver stærkt bøjede til en Side, og dette maa kunne ske, bl. a. naar 

 Mennesker eller større Dyr færdes mellem dem, især hvis dette gøres 

 med en vis Fart, og ved saadan Bevægelse vil Frøene slynges ud. 

 Dette kan ske med Brunrod, Klokke, Rapuntsel, Forglemmigej, Døv- 

 nælde, Fladstjerner, Kodriver, Perikum, Pragtstjerne o. a. Nogle af de 

 nævnte har en krukkeformet Kapsel, hvis af Tænder kantede Munding 

 vender opad, og Frøene ligger i Bunden som Æg i en Fuglerede; 

 hos en Art som Haremad er det samme Princip anvendt, idet Kurv- 

 svøbet danner en lignende Krukke, i hvis Bund de smaa Nødder 

 ligger, der hos denne Slægt ikke har »Fnug«. Lignende Indretning 

 har Skovgaltetand og andre Læbeblomstrede, hos hvilke det er Bægeret, 

 der danner Krukken. Slyngspredning har formentlig ogsaa Skovnælden, 

 og paa en anden Maade de Arter, hvis Kapsler er saaledes indrettede, 

 at Spændinger opstaar i deres Vægge eller i Frøskallen, som ved deres 

 Udløsning, naar Kapselen er moden, fremkalder en voldsom Bort- 

 slyngning af Frøene. Herhen hører Springbalsamin, Skovsyre, Storke- 

 næb, Violerne, Tandrod ligesom dens nære Slægtning Springklap 

 (Cardamine), Arter af Bælgplanter, Bingelurt samt Skælrod (og uden 

 for Skovene Vortemælk). 



Der er den væsentlige biologiske Forskel mellem disse to Grupper 

 af Frøslyngere, at den sidst nævnte Gruppe kaster sine Frø bort, naar 

 Kapselen er moden, medens den første først efterhaanden, maaske i 

 Vinterens Løb som Vinterstandere, faar sine Frø eller smaa Nødder 



1 Fauna och Flora 1909. 



