18. Efteraaret 



385 



først med Isdannelser i Sundet , søger de her om København om 

 Dagen ind til Byen for at bjærge Føden ved de Fuglesamaritaner, 

 der indrettes ved Søerne. »Nu favner hostens mörke den tause skog; 

 Der trækker gennem luften en graagaas plog. En dröm om andre 

 egne — avsted, avsted.« (Hjorth Schöyen). 



Skovbunden. Efter som Aaret skrider, gaar det mere og mere til- 

 bage med Skovbundens Urteverden. Vaarplanterne er længst forsvundne, 

 men nu begynder Knopperne at vokse paa deres i Jorden skjulte 

 Stængler (deres Løvspring begynder) paa Bekostning af den Oplags- 

 næring, som Moderplanten gav dem med. Ogsaa danner de nye 

 Rødder, som saa kan begynde at optage Næring fra Jorden. Sommer- 

 søvnen er saa grundig hos nogle Arter, at endog deres Rødder er 

 forsvundne, saasom hos Vintergæk, Vinterblomme og Krokus; allerede 

 i Sept. eller hos nogle endog i August bryder nye Rødder frem hos 

 Vorterod, Arum, Gøgeurt og Vintergæk, og noget senere synes Vinter- 

 blomme, Krokus o. a. at komme — her er en ret lidet undersøgt 

 Mark (jvfr. S. 234). 



Skovbunden bliver mere og mere fattig; nu falmer og segner til 

 Jorden Bladene af Bregner, Majblomst, Ramsløg (hvis Frugtstængler 

 ligger fladt ned paa Jorden og udsaar Frøene), Nellikerod, Skovdueurt, 

 Skovstjerne (hvis Blade ofte farves røde ligesom Bladene af Stinkende 

 Storkenæb) og mange andre. Ogsaa paa det aabne Land eller ved 

 de ferske Vandes Bredder ser man affarvede Blade. 



Der er mange Arter, som vedbliver at vegetere længe efter Frø- 

 modningen og staar grønne langt ud paa Efteraarat eller endog om 

 Vinteren (se S. 240 ff.); men hvor længe de virkelig kan assimilere, 

 ved vi saa at sige intet om. Nu ses bl. a. ogsaa Kimplanter af 

 Vinterannuelle og mange Rosetter, især paa Stubmarker og anden 

 Jord uden for Skovene. 



Tallet af Sommerens Blomster i Skov og Mark bliver mindre 

 og mindre, og der kommer intet nyt til; en og anden Art. hvis 

 Blomstringstid ligger en to— tre Maaneder tidligere, anstrænger sig 

 maaske paa ny og bringer nogle faa Blomsterstande til Udfoldelse, 

 som f. Ex. Mælkebøtten, og der er mange andre, som man vel kan 

 kalde Sinker. Nogle har en meget lang Blomstringstid, Maaneder 

 igennem, som Tusindfryd og Stedmoderblomst. 



I September og ind i Oktober kan man finde bl. a. følgende i Blomst i 

 Skov og paa aabent Land: Achillea millefolium, Aegopodiuin, Agrimonia, 

 Anthemis arvensis, Brunella, Bellis, Campanula persicifolia og rotundifolia. 

 Galtha, Carduus crispus, Cirsium oleraceum og acaule, Convolvulus sepium, 

 Crepis, Daucus, Erodium, Arter af Euphrasia, Galium og Geranium. Geum. 

 Erythræa centaurium, Fumaria, Helianthemum, Hieracium umbellatum o. a., 

 Knautia, Lactuca muralis, Arter af Lamium og Lappa, Leontodon auctumnaiis, 



Bot. Tids. 35 : (Warming, Skovene) 25 



