18. Efteraaret 



387 



Er end Skovbunden saaledes fattig paa grønne Blade og paa 

 Blomster, saa er nu særlig Mossernes og Svampenes Tid kommen. 

 I den fugtige, kølige Efteraarsluft trives Mosserne fortrinlig, vokser 

 og assimilerer, breder sig i svulmende Fylde hen over Træfødder og 

 gamle Stubbe, og naar Efteraarets Taager og Regn har bragt Fugtig- 

 hed til Veje i Skovbunden, kommer de store Svampes brogede Skarer 

 i overvældende Artsantal til Syne paa Skovbunden og erstatter Blom- 

 sternes Pragt, indtil en ubarmhjertig Frostnat brat gør det af med 

 dem. Gennem hele Sommeren kan man finde Svampe; Rustsvampene 

 angriber Urternes Blade; Følfodens, Tagrørenes, Hindbærbuskens og 

 mange andre Arter faar Rustpletter af forskellig Farve, mest gule 

 og sorte, men først i September og Oktober kommer de store, kødfulde, 

 stærkt og forskellig farvede Hatsvampes Tid; deres Ernæringsorganer 

 ligger i Jorden Aaret rundt og fører et usynligt Liv, men deres 

 Frugtlegemer skyder nu i Efteraaret op af Jorden for at sprede deres 

 Formeringsorganer, Sporerne, ved Vindens eller Dyrenes Hjælp. (Om 

 de større Svampes Fordeling i Skovene se senere.) 



Mest i Øjne faldende er dog Efteraarets Komme paa selve Løv- 

 skoven ved to Fremtoninger: Farveskiftet og Løvfaldet. 



Farveskiftet. Vaarens Løv paa Skovtræerne var lysegrønt; hen 

 paa Sommeren blev det mørkere og for Bøgens Vedkommende efter- 

 haanden brunlig grønt; nu i Oktober bliver det gulligt eller lyst bronce- 

 farvet, før det falder til Jorden, og saa bliver det mørkt rødbrunt. 

 Vi ved endnu ikke helt Besked med, hvilken Betydning Sommerens 

 Farveskifte har for Plantens Liv, men nok staar det i Forbindelse 

 med Forandring i Assimilationsenergien. Ihne betegner Efteraaret 

 som Afslutningen paa Assimilationsarbejdet, og dette ender med »det 

 almindelige Farveskifte « . 



Allerede i Slutningen af August kan man se Antydning af Efter- 

 aarsfarvning hos vore Løvtræer, og i September bliver Farveskiftet 

 almindeligere. Man finder plettede og falmede Blade hos Hestekastanie, 

 Røn, Ær, Brombær, Ælm og andre. Men Oktober er dog særlig 

 Tiden for Farveskiftet hos Løvtræerne; hos de stedsegrønne Træer 

 er det næsten umærkeligt, dog ses tydelig rødbrune Toner paa Ved- 

 bendbladene og blegere brune hos Naaletræer. Det er mest gule og 

 brune, hos nogle røde Toner, der hos Løvtræerne træder i Stedet for 

 de grønne. 



Gulfarvning er almindeligst. Den skyldes en Ødelæggelse og 

 Omfarvning af selve Grønkornene, hvis Farve er en Blanding af flere 

 Farver; det grønne Farvestof forsvinder, og det gule bliver uforandret 

 tilbage (nogle siger: Bladgrøntet omdannes, og et nyt gult Farvestot 



25* 



