18. Efteraaret 



391 



Efter A. O pp ermann s Beregninger af det af J. Lange og A.Bruun 

 tilvejebragte Materiale er Alderen af Bladene ved Løvfaldstid hos os 

 følgende i Dagetal: Lærk: 182; Rødæl, Hvidæl, Tjørn: 170—180; 

 Vortebirk, Hassel, Bøg, Seljepil, Storbladet Ælm, Hyld, Ær: 160—170; 

 Dunbirk, Avn, Smaabladet Lind, Navr, Alm. Røn, Hæg: 150—160; 

 Stilk-Eg, Ask, Alm. Lind: 140—150; Spidsløn: 130-140 (Enkelt- 



Fig. 207. Risbøge under Eg. Charlottenlund. 16. April 1900. ( E. W.) 



hederne se OGP. 08: 141). Vinteregen beholder Bladene om Vinteren 

 i alt Fald for en stor Del. 



Til Sammenligning kan henvises til Alderen af Bladene hos de 

 stedsegrønne. Efter Wiesner opnaar følgende Træers Blade den ved- 

 føjede Alder: Skovfyr: 1—5 Aar, Pinus Laricio: 2—7, Rødgran: 

 2—9, Tax: 1—4, Ene: 1—7. Naar Bladene da efter flere Aars Forløb 

 falder af, maa man vel sige, at de dør af Alderdom, men dette kan 

 vi fysiologisk lige saa lidt forklare, som vi kan forklare, hvorfor vi 

 selv dør „af Alderdom". 



Af Kaarforskelligheder, der har Indflydelse, kan endnu nævnes, 

 at paa tør og kold Bund falder Bladene tidligere end paa fugtig og 



