19. Løvfaldels Betydning for Skovbunden 



399 



3. Den er mørk og derfor let at gennemvarme. 



4. Den er efter Carsten Olsen i Regelen svagt sur, sjældnere 

 neutral, endnu sjældnere alkalisk. 



5. Muldstofferne indgaar let opløselige Forbindelser med tungt 

 opløselige Plantenæringsstoffer. (Kemiske Analyser efter Tuxen se 

 Hauch & Oppermann: 39 ft.). Skovmuld indeholder efter P. E. Müller 

 næppe mere end 10% organisk Stof. 



(5. Muld forøger Jordens Absorptionsevne. Den binder Fosforsyre, 

 Ammoniak, til Dels ogsaa Kali, hvilket dog i højere Grad gælder Mor. 



7. Den er rig paa Bakterier; en Del af disse forøger dens Indhold 

 af Kvælstof, hvorved den bliver en Kilde til Dannelse af Salpetersyre 

 og Kulsyre (se næste Kapitel). 



En saadan god Muldbund træffes i vore højeste og smukkeste 

 Bøgeskove, der let forynger sig selv. For at denne Bund skal ud- 

 vikles, fordres Fugtighed, Læ, saa at Bladdækket ikke blæser bort, 

 Skygge og navnlig alkaliske Stoffer, især kulsur Kalk, som kan 

 neutralisere Syredannelse. Godt sluttede, lune Skove giver de bedste 

 Betingelser for god Mulddannelse, men en saadan kan jo for øvrigt 

 ogsaa fremkomme uden for Skoven (i Enge, Haver o. a. Steder). 



Mul db und s pi an ter. Flere Arter er saa særlig knyttede til 

 løs Muldbund i Skovene, at de ligefrem kan betragtes som Karakter- 

 planter, de er »Ledeplanter« 1 . De vigtigste af dem er: Skovmærke, 

 Lærkespore, Desmerurt, Firblad, Bingelurt, Skvalderkaal, Lundflad- 

 stjerne, Hvid- og Gul- Simmer, Flitteraks, Miliegræs, Lungeurt, Skov- 

 byg, Sanikel, Vorterod, Steffensurt 2 . 



I mange Bøgeskove er der over større eller mindre Strækninger 

 en meget muldfattig og mere fast Bund end den, der navnlig tænktes 

 paa i det foregaaende. Den opstaar paa Steder, hvor Vinden blæser 

 Løvet bort. »Vegetationen er sparsom og ganske forskellig fra de 

 beskyttede Pletters; Jorden er fast at træde paa, og der findes kun 

 ringe Muld, som aldrig er storkornet.« Regnormene har maattet 

 fortrække, og Jorden er da falden sammen og er bleven fast (Pore- 

 volumen kun 40 %). Selvforyngelse af Bøgen vil her mislykkes, hvis 

 ikke stærk Bearbejdelse finder Sted. Humusmængden er omtr. tredie 

 Delen af den beskyttede Jords. Dette lærer, at Lyshugst i Skov 

 og Forhugning af Skov kan bringe Muldbundens Planter til at vige 



1 Et bedre dansk Navn er ønskeligt til Betegnelse af Arter, der „vejleder". 



2 Adoxa moschatellina, Aegopodium podagraria, Asperula odorata, Anemone 

 nemorosa og ranunculoides, Circæa lutetiana, Corydallis cava o. a. Arter, Ficaria, 

 Hordeum silvaticum, Melica uniflora, Mercurialis perennis, Milium effusum, Paris 

 quadrifolia, Primula vulgaris, elatior, Pulmonaria officinalis, Stellaria nemorum, 

 Sanicula europæa. 



