19. Løvfaldets Betydning for Skovbunden 



401 



et overordentlig tæt, sejt, sammenhængende Filt, som kan blive fod- 

 tykt, og- som lukker tæt over Jorden. Følgen bliver, at denne ikke 

 gennemluftes, Plantedelenes Aandedræt vanskeliggøres, og Træernes 

 dybere gaaende Rødder dør; deres Rodsystem bliver overfladisk og fladt- 

 strygende, som paa den i Fig-. 94 afbildede Bog eller Granen Fig. 125. 



Det dannede Mordække kan være saa tæt, at Regnvandet, naar 

 Fordampningen er ringe, en Tid kan danne Vandpytter paa det, førend 

 det til sidst gennemtrækker det som en vanddrukken Svamp, der kan 

 fremkalde »en Sumpdannelse paa de højeste Bakker« (P. E. Müller). 

 Ogsaa Alger kan udvikle sig paa det og hjælpe med til at forøge 

 dets Uigennemtrængelighed. Idet Luften udelukkes, danner der sig 

 Humussyrer ved Processer, som endnu er slet kendte, fordi Humus- 

 kemien endnu er saa lidet udviklet. 



Mor er meget sur, hvilket vel skyldes virkelige, sure Humus- 

 forbindelser. (Det skal efter nogle Undersøgelser være neutrale kol- 

 loide Humusstoffer, der giver det Udseende af Humussyrer, idet Kol- 

 loïderne frigør Saltsyre, Kulsyre og andre Syrer af Salte i Jord- 

 bunden). Disse Syrer hæmmer Mikrobernes Sønderdelingsevne og; 

 hindrer andre Planters Rødder end de egentlige Morbundsplanters i 

 at aande og optage Næring. Formuldningen hæmmes ved Bundens 

 Syrer. Dyrelivet er ogsaa meget fattigt; der findes nogle Regnorme, 

 Insekter, Tusindben, Rhizopoder o. fl., men ingen større rodende Dyr. 

 I ældre Tid, da Tusinder af Oldensvin levede i Skovene, gennem- 

 rodede og gennemluftede de Jorden. 



Morbunden er altsaa rig paa ophobet, udekomponeret Kulstof og 

 ligner den paa Lynghederne dannede tørveagtige Bund. P. E. Müller 

 har træffende betegnet den som »en Tørvedannelse paa det Tørre«. 

 De organiske Rester skal kunne være til Stede i en Mængde af 30 

 — 60 %• Morbunden er i Virkeligheden rig paa Plantenæring, men 

 denne er ikke i assimilabel Tilstand. Ved Kalk kan Syrerne neu- 

 traliseres. 



Mor er en mørkebrun eller sort, bladet og sej, traadet Masse, men 

 kan blive mere blaasort og amorf, næsten fedtet. Den optræder i 

 forskellige Modifikationer, navnlig fordi de forskellige Træarters Evne 

 til at danne Rodfilt er forskellig. En af dem, der lettest danner Mor, 

 er Bøgen, fordi dens Løvfald er saa stærkt og Dækket paa Skov- 

 bunden saa tæt og varigt; Forstmændene taler om Bøgemor og om 

 flere andre forskellige Slags Mor, navnlig Mosmor, Granmor, Lyng- 

 mor o.fl.; ogsaa ser man Navnene Konvalmor og Skovstjernemor; 

 men Forskellighederne mellem de forskellige Slags fortjener vist nær- 

 mere Karakteristik og Udredning. Arter, som let danner Mor, er 

 foruden Bøg og Rødgran, Ædelgran, Bjærgfyr, Lyng, Blaabær og 



Bot. Tids. 35 (Warming: Skovene) 26 



