22. Skovbundens urteagtige Livsformer. Samlag 



419 



maa henvises til E. Rostrup og Boas. Et Samfunds Sammensætning- 

 og Præg afhænger i fremtrædende Grad af den Kamp, som alle Arter 

 fører med hverandre; »Kamp for Tilværelsen« er en af Livets Reali- 

 teter, som sætter sit kraftige Stempel paa alle Organismer og Sam 

 fund; den medfører en Udvælgelse af Arterne i Samfundet og af 

 Tallet paa Individer — der kan tales om et Maximaltal af Arter paa 

 Hektar eller anden Enhed — , selv om Darwin ikke har Ret i sin 

 Hypotese om, at nye Arter kan fremgaa af »Kampen for Tilværelsen«. 



De økologiske Faktorer, der griber ind og sammensætter en Stand- 

 plads, er saaledes mange og betydningsfulde, hvad ikke alle Økologer 

 synes at have Øje for. Et stærkt fordybet Studie af Standpladserne 

 maa i væsentlig Grad komme til at præge Fremtidens økologiske 

 Plantegeografi. 



3. Livsformerne. Til fuld Forstaaelse af et Plantesamfunds 

 Fysiognomi og Sammensætning hører ogsaa Forstaaelsen af, hvorledes 

 Arterne er tilpasset til Standpladsen i ydre og indre Form og Livs- 

 førelse. Hidtil har Studiet mest drejet sig om Lysskuddene og deres 

 Tilpassethed til Belysningen og navnlig Fordampningen samt andre 

 klimatiske Faktorer, mindre om Livets Grundformer. Et naturligt 

 System af Livsformerne bør selvfølgelig omfatte alle for Livet virke- 

 lig vigtige Bygnings- og Livsforhold, og ikke grundes paa en enkelt 

 Karakter, selv om denne er af stor Vigtighed. Kunstige Systemer 

 er det ikke vanskeligt at opbygge, og de kan have deres meget store 

 Værdi, hvad f. Ex. det Linnéiske System viser, men at danne et vir- 

 kelig naturligt er en ikke mindre vanskelig Opgave i Økologien end 

 i Familiernes Systematik. Endnu er der ingen Overensstemmelse 

 mellem de Forsøg paa at ordne Livsformerne i et naturligt System, 

 som er gjort, selv om Forskerne er kommet hverandre nærmere. I 

 det følgende forsøger jeg at give Grundtrækkene af det, der fore- 

 kommer mig det naturligste, idet jeg dog nærmest holder mig til vor 

 danske Natur, særlig til vore Skovbundes urteagtige Arter. 



I Kap. 14 omtaltes de bladgrøntholdige Planters Assimilations- 

 arbejde og Maaderne, paa hvilke Lysskuddene er tilpassede til dette 

 i Form og Bygning samt Stilling af Løvbladene. I Almindelighed 

 kan man sige, at Lysskuddene er mesomorfe, d. e. de passer til de 

 Middelkaar, som Danmarks Klima og Skovklimaet i Vegetations- 

 tiden byder dem. Tørhedsformer findes hos en Del udpræget stedse- 

 grønne Arter i Tilpasning til de Kaar, som Vinteren byder dem. 

 I Kap. 20 og 21 omtaltes dernæst en Del andre Planter, der ikke 

 umiddelbart kan assimilere Luftens Kulsyre, men maa tage deres Kulstof 

 middelbart fra denne, nemlig fra de Kulstofforbindelser, som findes i 



27* 



