436 



22. Skovbundens urteagtige Livsformer. Samlag 



rejste næsten lodret op, saasom hos Veronica officinalis. Naar Stæng- 

 lerne bliver ældre, lægger de sig vandret og fladt udbredte over 

 Jorden, formodentlig dragne ned af Rødderne. 



Denne Livsform er naturligvis ikke skarpt skilt fra Arter med 

 oprette Lysskud og Lysudløbere. Til de typiske Arter hører Fredløs- 

 arterne Lysimachia nummularia og nemorum, og Ærenprisarten Ve- 

 ronica rnontana, men V. chamædrys og officinalis er mindre typiske, 

 idet der er Tilløb til Dannelse af oprette Lysskud. Skuddene hos de 

 mest typiske minder om Jungermannia-Typen ved deres kredsrunede 

 (»møntformede« — deraf Navnet nummularia) eller ægformede og kort- 

 stilkede Blade, der er bredt fladt ud til Siderne. 



En Art, der bør regnes herhen, men har et helt afvigende Ydre, 

 er Ulvefod (Lycopodhim annotinum), der træffes hist og her i højtlig- 

 gende, tørre Skove, hvor den undertiden danner store Hekseringe. 

 En anden, lidt afvigende Art er Hasselurt (Asarum europæum), men 

 den findes maaske ikke længer i vor Flora (den har hjemme i Nord- 

 europa fra England over Østpreussen, Sverige til Rusland). 



Jeg antager, i Tilslutning til Goebel, at Lysudløberne og Kryb- 

 planterne er fremkomne navnlig under Paavirkning af det svagere, 

 lodret virkende Lys i Skovene, hvortil jeg vil føje Bundens Fugtig- 

 hed, som letter Rodslagning og derved Vandring. 



Krybplanter synes at være mindre talrige i Skoven end udenfor 

 (herfra kan som typisk Exempel nævnes Vandnavle, Hydrocotyle). 

 I 1916 opgjorde jeg Antallet af Skovarter til kun 3, men paa andre 

 Standpladser til 6, 4 og for Vandets Vedkommende 19. 



Ligesom Vedplanterne og Tuestauderne, ja paa en Maade selv 

 Hapaxantherne, ender med Typer, der har underjordiske Skud, saa- 

 ledes har ogsaa Kryburter deres underjordiske Parallel, nemlig følgende: 



11. Bladstauder. Det er en egen lille Gruppe af fleraarige Urter, 

 der fortjener en særlig Omtale og et særligt Navn. De har en 

 underjordisk vandrende, kortleddet eller langleddet Stængel, fra 

 hvilken der umiddelbart udgaar Løvblade. Det er paa en Maade 

 en Underjords-Form af Kryb-Urter, og nogle af dem kan ogsaa op- 

 træde med deres Grundakse baade over og under Jorden. Nogle 

 nærmer sig mest til Jordudløberne, andre har Rodstokke. 



Til de mest typiske blandt de udløbende hører f. Ex. Engelsød 

 (Polypodium vulgare) og Ørnebregne [Pteridium). Den førstes Grund- 

 axe ligger altid højt oppe i Jorden, eller er endog helt overjordisk; 

 den kan ogsaa optræde som Epifyt med en helt overjordisk, for Lyset 

 frit exponeret Stængel. Dybere ligger Tredelt Egebregne (Dryopteris 

 pidchella); men allerdybest ligger Ørnebregnens Grundaxe; dens 



