440 



22. Skovbundens urteagtige Livsformer. Samlag 



Henseende til at danne tætte og vidtstrakte Samlag. De, der har 

 Lysudløbere, er jo i det hele faa, og dem lykkes det kun i ringere 

 Grad at farve eller give Fysiognomi til Skovbunden, bedst vistnok 

 Barsvælg, Læbeløs og Korsknap. Man træfter Skove, hvor den førstes 

 store, gule Blomsterstande rager op over den frodige Skovbunds andre 

 Arter og giver Farve til Skovbunden, medens Udløbere og Løvblade 

 oftest forsvinder under og mellem disse. 



Det er Arterne med underjordiske Vandreskud, der er bedst 

 begavede som Samlagdannere og naturligvis desto bedre, jo mere lang- 



rig. 216. Samlag af Bingelurt i en Askeskov. Folehaveskov, 5. Juni. (E. W.) 



leddede og grenede Vandreskuddene er. xArterne med Jordudløbere er 

 derfor i Flertal. Af disse kan følgende fremhæves: Skovmærke (Fig. 

 158), Fladstjernearterne (Fig. 205, 206), Skvalderkaal (Fig. 160, 192, 215), 

 Bingelurt (Fig. 216), Skovnælde, Skovgaltetand, Elfenbenspadderokke 

 (Fig. 217), Skovpadderokke og Skavgræs (Fig. 218). Den sidste danner 

 i Møens Klinteskov i en Dalsænkning nær Magelvandsfaldet et aldeles 

 mærkværdig stort og højt Samlag, der er saa tæt, at omtrent alle 

 andre Arter er udelukkede. Ogsaa andensteds optræder den paa lig- 

 nende Maade, f. Ex. i Trælle Vesterskov ved Fredericia (C. V. Prytz). 

 Elfenbenspadderokken vokser især ved Kildevæld og paa andre, stærkt 

 fugtige Steder hist og her, men ret sjælden, lige fra Møens Klint til 

 Astrup ved Skive Fjord (Fig. 217). Ringere Evne til at danne Sam- 

 lag har f. Ex. Liliekonval, Majblomst, Steffensurt, Gærde-Vikke, 

 Skovstjerne. 



Af Bladstauder med Vandrestængler maa særlig fremhæves 

 Hvidsimmer og Gulsimmer (Fig. 1, 5, 150), samt Skovsyre (Fig. 191); 



