22. Skovbundens urteagtige Livsformer. Samlag 



445 



allerede for mange Aar siden af Roy er: er der nogen for hver Art 

 bestemt Normaldybde? Han troede paa en »loi de niveau« 1 , og der 

 er vel næppe Tvivl om, at en saadan virkelig findes, dog rettende sig 

 bl. a. efter Kaarene. Det er tydeligt nok, at mange Arter ikke er i 

 Stand til at gaa videre dybt (de spinklere i førstnævnte Gruppe), men 

 andre, nemlig de kraftige, standser først langt dybere. Dybdelejet 

 afhænger altsaa for det første af Jordstænglens Natur. Dernæst af 

 dens Alder, idet der er mange Exempler paa, at Arter med Alderen 

 arbejder sig dybere og dybere ned 2 . Dernæst spiller det ogsaa en 

 Rolle, om Jorden er fast eller løs, hvorledes dens Luftholdighed og 

 Fugtighed og andre fysiske og kemiske Fojhold er. Dertil kommer 

 saa en Række Tilfældigheder, der kan fremkalde Forskel i Dybde- 

 lejet, saasom Hypning ved Regnorme, Tilførsel ved Vind og Vand af 

 Jord og Løv, Jordens Løshed eller Fasthed m. m., der afgør dette. 

 Det er aabenbart, at der er saa mange Faktorer, som kan gribe ind, 

 og hvis Indflydelse det ofte vil være vanskeligt at paavise, at der 

 ikke kan være nogen anden sikker Vej til at udfinde Normaldybden 

 under bestemte Kaar end ved omhyggelige Forsøg 3 . 



Nytten af, at de forskellige Arter indtager et forskelligt Dybde- 

 niveau, er øjensynlig den, at Konkurrencen om Plads og Tilgang til 

 Næring derved formindskes. Woodhead har fra en engelsk Skov 

 givet et smukt Billede af forskelligt Dybdeleje i den samme Jord- 

 bund, og flere Arters fredelige Samliv i den, idet de ligger i hver 

 sin Højde. Konkurrencen kan være mekanisk, naar Skuddene og 

 Rødderne er tykke, talrige og stærkt grenede; men den maa ogsaa 

 kunne være rent fysiologisk. Den formindskes ogsaa derved, at Arter 

 med forskellig Livsform vokser sammen, f. Ex. stedbundne sammen 

 med vandrende. 



12. Urteagtige Klatreplanter 4 er den sidste Gruppe af Livs- 

 former, der er knyttet til Skovbunden (Ved- og Halvved-Klatreplan- 

 terne omtaltes S. 131—145). De er i øvrigt indbyrdes meget forskel- 

 lige dels ved Klatremaaden, dels ved Grundformen. Hapaxanthe 



1 Se Warming 1884: 102, Note 1, og 103, Note 3, samt 1918. 



2 Jfr. f. Ex. Warming 1884 (Tagrøret) og 1886 (131) Kogleaks (Scirpus Taber- 

 næmontani. 



3 Om disse Forhold og om Jordstænglernes Evne til at forandre deres Niveau 

 i Jorden se en kort Fremstilling med Henvisning til Literatur hos Warming 1918. 

 I dansk Literatur findes disse Spørgsmaal i øvrigt behandlede af P. E. Müller 

 (1878, 1894), Raunkiær (1905, 1907) og M. Vahl (1911). 



4 Jeg tnger her „Klatreplante" i vid Forstand, idet jeg indbefatter ogsaa Slyng- 

 planter. 



